ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. Справа № 926/2753/17

За позовомМіського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»
до відповідачаКомунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №14
простягнення заборгованості 69202,22 грн.
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
Від позивачаОСОБА_1, довіреність №866 від 24.04.2017р.
Від відповідачане зявився

СУТЬ СПОРУ :

Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №14 з позовом про стягнення заборгованості за одержану теплову енергію у сумі 69202,22 грн., у тому числі: 49589,63 грн. основного боргу, 13021,74 грн. інфляційних, 2307,84 грн. 3% річних, 4283,01 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно умов укладених між міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №14 договорів №0104 від 03.06.2014р. та від 25.12.2016р. купівлі-продажу теплової енергії позивач постачає відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах у відповідності до Розділу №2 договорів, а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію згідно встановлених тарифів та в терміни, передбачені договорами. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати за одержану теплову енергію за період з 01.10.2014р. по 31.03.2017р. (включно) не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за одержану теплову енергію у сумі 69202,22 грн., у тому числі: 49589,63 грн. основного боргу, 13021,74 грн. інфляційних, 2307,84 грн. 3% річних, 4283,01 грн. пені.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2017р. справу призначено судді Швець М.В.

Ухвалою суду від 04.09.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10:30 год. - 14.09.2017р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 14.09.2017р. розгляд справи було відкладено на 10:30 год. - 26.09.2017р.

26.09.2017р. в судовому засіданні, оголошено перерву до 12:00 год. - 10.10.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, згідно відзиву на позовну заяву вх. № 3081 від 26.09.2017р. (поданого представником відповідача в судовому засіданні 26.09.2017р.), відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу, в частині стягнення інфляційних, 3% річних та пені, просить припинити провадження у справі в звязку із знаходженням підприємства у критичному фінансовому стані.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

03 червня 2014 року та 25 грудня 2016 року між міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №14 укладено договори №0104 купівлі-продажу теплової енергії (далі договори), згідно яких позивач зобов'язувався постачати відповідачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах у відповідності до Розділу №2 договорів, а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цими договорами (п. 1.1. договорів).

Договір купівлі-продажу теплової енергії №0104 від 03.06.2014р. набрав чинності з дня його підписання сторонами та діяв один рік, а в частині проведення розрахунків за даним договором до їх повного здійснення (п. 10.1. договору від 03.06.2014р.). Даний договір було пролонговано згідно п. 10.2 договору до грудня 2016 року.

Договір купівлі-продажу теплової енергії №0104 від 25.12.2016р. набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 01 жовтня 2017 року, а в частині проведення розрахунків за даним договором до їх повного здійснення (п. 10.1. договору від 25.12.2016р.)

Відповідно до п. 2.1. договорів купівлі-продажу теплової енергії позивач відпускає теплову енергію на обєкти відповідача в обсягах згідно Додатку №1 до договорів.

Пункт 3.6 договору від 25.12.2016р. передбачає, що оплата здійснюється до 15-го числа розрахункового місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється не пізніше 10 числа за розрахунковим місяцем.

Згідно п. 5.1. договорів облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями.

Споживач (відповідач), що має прилади обліку, щомісячно подає теплопостачальній організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені у Додатку № 1 та № 1 А до договорів (п. 5.5 договорів), а при відсутності приладів обліку у відповідача обсяг теплової енергії, що відпущений відповідачеві, визначається позивачем розрахунковим методом по тепловому навантаженню згідно Додатку № 1 та № 1 А до договорів, з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин роботи тепловикористовуючого обладнання в розрахунковому періоді (п. 5.6 договорів).

Відповідно до додатку №1 до договорів у відповідача існує три об'єкти споживання теплової енергії: адміністративне приміщення з опалювальною площею 384,1 м.кв. по вул. О. Щербанюка, 43; майстерня з опалювальною площею 28 м.кв. по пр. Незалежності, 90-г; майстерня з опалювальною площею 40,3 м.кв. по пр. Незалежності, 74 у м. Чернівці.

Згідно п.п. 4.2.1. договорів споживач зобовязаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію у відповідності до розділу №3 цих договорів.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що рахунки проводилися згідно тарифів, затверджених: - Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 31.12.2013р. №480, від 31.03.2014р. №246, від 16.05.2014р. №536, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014р. №627, від 27.02.2015р. №250, від 31.03.2015р. №1117. Величина тарифу та його зміни доводились до відповідача регулярно і своєчасно, як і до інших споживачів теплової енергії.

Згідно умов договорів та ч. 6 ст. 276 ГК України - «Розрахунки за договором енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону».

Законом України «Про ціни і ціноутворення», а саме ч. 3 ст. 12 передбачено, що зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Отже, нарахування проводилися у відповідності до умов договорів на підставі затверджених тарифів.

Однак, відповідач, отримавши теплову енергію за договорами №0104 купівлі-продажу теплової енергії від 03.06.2014р. та від 25.12.2016р. на загальну суму 151878,83 грн. (за період з 01.10.2014р. по 31.03.2017р.), свої зобовязання, щодо оплати, виконав частково на суму 116283,39 грн., що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 49589,63 грн.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Отже, станом на день розгляду справи у суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за отриману теплову енергію за період з 01.10.2014р. по 31.03.2017р. (включно) в сумі 49589,63 грн., що підтверджується 2-х стороннім актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2014р. по 25.09.2017р. та підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ч. 1 ст.612 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України - учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 7.1.4. договору купівлі-продажу теплової енергії № 0104 від 25.12.2016р. в разі не оплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у даних договорах, відповідач сплачує на користь позивача, крім суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день перевищення допустимого терміну. Тому, позивачем правомірно було нараховано відповідачу пеню за період з лютого 2017 року по липень 2017 року (включно) у розмірі 4283,01 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, позивач правомірно заявив вимогу про стягнення з відповідача за період з 01.10.2014р. по 31.07.2017р. 3% річних від прострочених сум в сумі 2307,84 грн. та інфляційних в сумі 13021,74 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суду констатує, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача, викладеного у відзиві на позовну заяву, щодо припинення провадження у справі в частині стягнення інфляційних, 3% річних та пені, у звязку із знаходженням підприємства у критичному фінансовому стані, суд повідомляє, що статтею 80 ГПК України (припинення провадження у справі), встановлено чіткий перелік підстав за наявності яких суд припиняє провадження у справі, знаходження відповідача у критичному фінансовому до даних підстав не відноситься.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №14 (м. Чернівці, вул. Чапаєва, 43; код 14271990)

на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» (м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-а; код 34519280)

- заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 69202,22 грн. (у т.ч.: 49589,63 грн. - основного боргу, 13021,74 грн. - інфляційних, 2307,84 грн. - 3% річних, 4283,01 грн. пені);

- відшкодування судового збору в сумі 1600 грн.

«Повне рішення складено 11.10.2017 року»

Суддя ОСОБА_2