Господарський суд Чернігівської області
====================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2017 р. Справа № 927/761/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод", , вул. Заводська, 2, м. Носівка, Носівський район, Чернігівська область, 17101

Відповідач: Носівська міська рада Носівського району Чернігівської області, , вул. Центральна, 20, м. Носівка, Носівський район, Чернігівська область, 17100

про розірвання договору оренди землі

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність б/н від 12.08.2017; ОСОБА_2 - представник, довіреність № 21 від 12.07.2017;

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Носівський цукровий завод подано позов до Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області про розірвання договору оренди землі.

Розгляд справи відкладався, в судовому засіданні оголошувалась перерва.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається, зокрема на те, що між Носівською міською радою (орендодавцем) та ТОВ Носівський цукровий завод (орендарем) 16.07.2010 було укладено Договір оренди землі, згідно умов якого позивачу було передано строком на 49 року в оренду земельну ділянку комунальної власності, загальною площею 23086 кв.м. із земель несільськогосподарського призначення для здійснення виробничої діяльності.

Цей договір було зареєстровано у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.08.2010 за № 22.

Товариство, вказує у позовній заяві позивач, з 2013 року не здійснює господарської діяльності у звязку із збитковістю виробництва, недоцільності подальшого утримання обладнання для виробництва цукру та проведення консервації технологічного обладнання. Тобто, ТОВ Носівський цукровий завод фактично не користується орендованою земельною ділянкою, але сплачує орендну плату.

У звязку з цим, позивач звернувся 24.05.2017 до Носівської міської ради з письмовим клопотанням про припинення Договору оренди землі, в якому просив вирішити питання щодо припинення Договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, з підписанням Угоди про розірвання договору та акту приймання-передачі до Договору. Проте, міська рада листом від 08.06.2017 у задоволенні клопотання відмовила, посилаючись на те, що вказане клопотання було розглянуто на пленарному засіданні ради 07.06.2017 і, за результатами голосування, рішення про задоволення клопотання депутатами не прийнято.

Посилаючись, зокрема, на приписи ст. 652 ЦК України, позивач звертає увагу на те, що укладаючи Договір оренди землі 16.07.2010 товариство не могло передбачити, що ситуація, яка склалась в країні в цілому, цілковито виплине на здійснення господарської діяльності ТОВ Носівський цукровий завод у галузі цукрового виробництва. Позивач вказує, що товариство є збитковим, прибутку від виробництва не отримує, сплата орендної плати за земельну ділянку здійснюється за рахунок наданих дотаційних виплат. Кожен рік, зауважує позивач, відбувається збільшення вартості нормативної грошової оцінки земель у звязку з її індексацією.

Позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 16.07.2010, укладений між Носівською міською радою Носівського району Чернігівської області, 17100, Чернігівська область, м. Носівка, вул. Центральна, 20, та Товариством з обмеженою відповідальністю Носівський цукровий завод, 17101, Чернігівська область, м. Носівка, вул. Заводська, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 36213924, зареєстрований у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.08.2010 за № 22, кадастровий номер земельної ділянки :01:038:0031, загальною площею 23086 метри квадратних.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.96), в якому Носівська міська рада проти позову заперечує, вважає доводи позовної заяви необґрунтованими і просить суд прийняти рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, зокрема, на те, що згідно приписів ст.652 ЦК України, на яку посилається у позовній заяві позивач як на підставу розірвання укладеного сторонами Договору оренди землі, у разі істотної зміни обставин договір може бути розірваним або зміненим не лише за згодою сторін, а і на підставі рішення суду. При цьому, розірвання договору допускається лише при наявності одночасно чотирьох обовязкових умов, зміст яких викладено у п.п.1-4 ч.2 ст.652 України.

Відповідач вважає, що укладаючи у 2010 році Договір оренди землі, керівництво ТОВ Носівський цукровий завод не могло не знати про негативні тенденції як в економіці України, в тому числі і у виробництві цукру, так і в цілому у світовій економіці, які склалися внаслідок фінансової кризи 2008 року. Тобто, причини, що викликали ускладнення у виконанні укладеного сторонами Договору, вважає відповідач, були наявними при його укладенні.

Таким чином, посилання позивача на те, що під час укладення Договору оренди землі він виходив з того, що зміна істотних обставин не настане, є, на думку відповідача, безпідставним.

Відповідач також вважає безпідставним і посилання позивача на те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються, оскільки, відповідно до доданого позивачем до позовної заяви протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ Носівський цукровий завод, випливає, що однією з причин, що вплинула на рентабельність виробництва цукру, є значний знос основних фондів. Будь-яких пропозицій по модернізації виробництва, з метою виведення його на рівень рентабельності, учасники зборів не запропонували і була лише одна пропозиція провести демонтаж обладнання цукрозаводу і здати його на металобрухт.

Відмовляючись від укладеного сторонами Договору оренди землі, звертає увагу відповідач, ТОВ Носівський цукровий завод залишає в оренді ряд інших розташованих поряд земельних ділянок, на яких розгортає роботи по сушці та переробці зерна.

Позивач надав письмові заперечення на відзив відповідача (а.с.131).

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між Носівською міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Носівський цукровий завод» (Орендар) 16.07.2010 укладено договір оренди землі (далі Договір) (а.с.38), згідно з умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв (а.с.43) в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 23086 кв.м, яка знаходиться у м. Носівці по вул. Заводській, 2 (ділянка №11).

Договір укладено на 49 років (п.8 Договору).

Відповідно до п.15 Договору, земельна ділянка передається в оренду для здійснення виробничої діяльності.

У п.38 Договору сторони визначили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (п.39 Договору).

Договір був зареєстрований у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 серпня 2010 року за № 22.

Кадастровий номер земельної ділянки :01:038:0031.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.05.2017 позивач звернувся до Носівської міської ради з клопотанням (відношенням) від 22.05.2017 вих.№ 2208-НЗ (а.с.36), в якому просив вирішити питання щодо припинення Договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін з підписанням Угоди про розірвання Договору оренди землі та Акту приймання-передачі до вказаного Договору.

У цьому клопотанні позивач вказував на те, що ТОВ «Носівський цукровий завод» для здійснення своєї господарської діяльності до теперішнього часу використовував орендовану ділянку, однак у подальшому її використання для господарської діяльності є недоцільним.

Відповідач у листі (відповіді) «Про розгляд клопотання» від 08.06.2017 вих. № 02-02/566 (а.с.37) повідомив позивача, що клопотання (відношення) щодо припинення Договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін розглянуто на пленарному засіданні 23 сесії міської ради 7 скликання від 07.06.2017. за результатами голосування рішення про задоволення клопотання не прийнято (а.с.46, 47, 48).

Відповідно до ч.8 ст.93 Земельного кодексу України, відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (далі Закон № 161), відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ст.1 Закону № 161 оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.3 ст.31 Закону № 161).

Ця норма вказує на можливість застосування умов п.38 Договору та приписів ч.2 ст.651 ЦК України, згідно з якими договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених законом.

Зокрема ст.652 ЦК України встановлює можливість розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин.

Згідно з ч.1 цієї статті у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч.2 цієї статті).

Згідно зі Статутом ТОВ «Носівський цукровий завод» (а.с.14) метою діяльності Товариства є здійснення підприємницької діяльності, отримання прибутку і розподілу його між учасниками, а один із предметів господарської діяльності є виробництво та оптова торгівля цукром.

Орендована позивачем за Договором земельна ділянка використовувалася товариством виключно для виробничих потреб.

Позивач вказує на те, що Договір ТОВ «Носівський цукровий завод» не могло передбачити, що ситуація, яка склалась в країні в цілому, цілковито вплине на здійснення господарської діяльності позивача у галузі цукрового виробництва.

Надані позивачем докази (а.с.230-240) свідчать про те, що згідно основних економічних показників роботи сільськогосподарських підприємств за 2013-2016р.р., а саме Приватного підприємства «Агроресурс», яке є одним із учасників ТОВ «Носівський цукровий завод» (а.с.32,33), і яке є одним з найбільших підприємств у галузі сільського господарства у Носівському і Бобровицькому районах Чернігівської області, останні посіви цукрового буряку були проведені у 2013 році. Починаючи з 2014 року і по теперішній час цукровий буряк не виробляється та не реалізується, що є головним фактором, який впливає на роботу позивача.

Посівна площа прилеглих до Носівського району інших районів області свідчить, що посів цукрового буряку значно скоротив, тому істотно зменшилась кількість сировини для виробництва цукру.

Позивач фактично не користується орендованою земельною ділянкою у звязку з консервацією технологічного обладнання цукрового виробництва, недоцільністю подальшого утримання обладнання для виробництва цукру, що підтверджується наданими позивачем копіями Протоколу №10 Загальних зборів учасників товариства від 30.12.2013 (а.с.32), Протоколу №1 від 15.03.2016 (а.с.33) та наказу від 30.12.2013 № 83-О (а.с.35).

Із матеріалів справи вбачається, що за 2016 рік орендна плата за орендовану земельну ділянку була сплачена Позивачем у розмірі 25053,34 грн, а сплата орендної плати у 2007 році здійснюється вже із розрахунку 26556,54 грн за рік.

Після укладення Договору істотно зросли тарифи на послуги електропостачання та постачання природного газу, що підтверджується, зокрема, Довідкою ТОВ «Носівський цукровий завод» (а.с.163) про сплату грошових коштів за надання послуг газопостачання та електропостачання у період з грудня 2010 року по грудень 2016 року.

Відповідно до Штатного розпису позивача станом на 01.10.2010 кількість працюючих складала 57 чоловік (а.с.136-140). В подальшому, станом на 15.11.2013, кількість працюючих в товаристві склала 457 чоловік (а.с.143-150). Однак затрати ТОВ «Носівський цукровий завод», зокрема, на сплату податків, плати за електропостачання, газопостачання, заробітну плату тощо істотно збільшилися, що потягло за собою і зменшення кількості працюючих до 84 чоловік (а.с.158-162).

Надана позивачем копія податкової декларації з податку на прибуток підприємств за перше півріччя 2017 року (а.с.164-166) вказує на збитковість у розмірі 25127905 грн.

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.113-115) позивачу належить цілісний майновий комплекс, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:035:0012 загальною площею 76,5778 га. Один із зареєстрованих обєктів «Огорожа,1», загальною площею 48,4 м.кв., що свідчить про відокремлення земельної ділянки, яку фактично використовує позивач, огорожею від інших земельних ділянок, зокрема орендованої за Договором земельної ділянки (а.с.118,172).

Звертає на увагу і той факт, що позивач на даний час фактично не користується орендованою за Договором земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької (господарської) діяльності (ст.1 Закону №161).

На цій земельній ділянці не знаходяться належні ТОВ «Носівський цукровий завод» обєкти нерухомого майна.

Ці обставини підтверджуються і наданими відповідачем актами обстеження відповідачем земельної ділянки (а.с.117-119, 241).

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (інститут належності і допустимості засобів доказування).

Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують, що при укладенні Договору ТОВ «Носівський цукровий завод» не могло передбачити, що після його укладення істотно збільшиться в рази витрати на виробництво цукру, істотно зменшаться обєми сировини для виробництва і, у звязку з цим, не отримання товариством прибутку та збитковість виробництва, проведення консервації технологічного обладнання цукрового виробництва та, як наслідок, фактичне не використання орендованої за Договором земельної ділянки у підприємницькій (господарській) діяльності позивача.

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.3 ст.653 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність застосування у даному спорі приписів ст. 652 ЦК України - розірвання Договору у звязку з істотною зміною обставин, тобто висновку про задоволення позову.

Судовий збір, відповідно до ст.49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 651, 652, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати укладений 16 липня 2010 року між Носівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Носівський цукровий завод» договір оренди землі щодо оренди земельної ділянки, розташованої у м. Носівці по вул. Заводській, 2; ділянка № 11 загальною площею 23086 кв. м, кадастровий номер :01:038:0031, зареєстрований у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 серпня 2010 року за № 22.

3. Стягнути з Носівської міської ради Чернігівської області (вул. Центральна, 20, м.Носівка, Чернігівська область, 17100, р/р 6915 в УДКСУ у Носівському районі, МФО 853592, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Носівський цукровий завод» (вул. Заводська, 2, м. Носівка, Чернігівська область, 17101, р/р 4524 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, ) 1600,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 09.10.2017, на підставі ст.85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 10.10.2017.

Суддя Ю.М. Бобров