РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017Справа №910/13527/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Гард"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"
простягнення заборгованості 192 919, 82 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Волинський В.К. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Гард" (надалі - Позивач, ТОВ "Еліт Гард") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (надалі - Відповідач, ТОВ "Орлан-Транс-Груп") про стягнення 192 919, 82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання охоронних послуг, зокрема, у визначений відповідним договором строк не здійснив в повному обсязі оплату вартості наданих йому позивачем, як виконавцем, послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2017 року.

Під час судового засідання 06.10.2017 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в дане судове засідання не з'явився.

03.10.2017 року до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання відповідача про витребування доказів, в яких останній простить: витребувати у позивача книги прийому-здачі чергування за січень-квітень 2017 року, папки "Документація охорони" за січень-квітень 2017 року, журнал обліку відвідувачів за січень-квітень 2017 року, затверджений графік несення служби з числа співробітників охорони за січень-квітень 2017 року, список співробітників охорони позивача, які надавали послуги по договору за січень-квітень 2017 року, а також витребувати у Бориспільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області матеріали кримінального провадження № 0000784 за фактом незаконного втручання невідомих осіб на територію та у приміщення, які орендує відповідач за адресою: 08300, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 2.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що клопотання позивача про витребування доказів згідно вимог статті 38 ГПК України не підлягає задоволенню та спростовується тим, що відповідно до умов пункту 4.2 договору оплата Змовником вартості послуг здійснюється не пізніше 7-го числа поточного місяця, що йде за звітним. Факт незаконного втручання на підприємство Замовника виявлено 06.04.2017 року.

З урахуванням викладеного, підстав для витребування матеріалів кримінального провадження не існує, так як заборгованість відповідно до умов договору виникла у відповідача за інший період. До початку розгляду спору по суті на винесення рішення учасниками судового процесу не було доведено інших обставин на підтвердження доказів викладених у позові.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвала суду у даній справі від 14.08.2017 року надіслана відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, йому надавалося достатньо часу для подання заяв, клопотань, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015 між ТОВ "Еліт Гард" (далі - охорона) та ТОВ "Орлан-Транс-Груп" (далі - замовник) було укладено договір про надання охоронних послуг № 18 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг), відповідно до п. 1. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, замовник замовляє, а охорона надає охоронні послуги, а саме, приймає під охорону майно замовника, яке знаходиться за адресою:

- комплекс будівель та споруд за адресою: 08300, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 2;

- комплекс будівель та споруд за адресою: 79056, м. Львів, вул. Пластова, 4.

Відповідно до п. 1.4 договору замовник бере на себе зобов'язання приймати послуги та вчасно проводити розрахунки, визначені умовами даного договору.

Згідно п. 4.1. договору, ціна договору 65 000, 00 гривень щомісяця в т.ч. ПДВ - 10833 грн, 33 коп. Ціна складається з загальної вартості виду постів охорони, визначеною у дислокації постів (Додаток № 1).

Оплата замовником вартості послуг здійснюється не пізніше 7 числа поточного місяця, що йде за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених договором, на поточний рахунок охорони на підставі наданого охороною оригіналів рахунка для здійснення оплати та належним чином оформленого акту наданих послуг (п. 4.2 договору).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що фактом який підтверджує надання охороною послуг є акт наданих послуг, який складається щомісячно та затверджується представниками сторін. Замовник зобов'язаний підписати акт наданих послуг відповідно до умов даного договору протягом 5 банківських днів з моменту отримання або у вказаний термін повернути акт наданих послуг із своїми зауваженнями.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому, при підписанні акту наданих послуг за відповідний період, посилатися на ці зауваження, як на порушення умов договору (п. 7.2 договору).

Позивач зазначає, що замовник в повному обсязі виконував свої зобов'язання за договором до січня 2017 року, в той час як ТОВ "Еліт Гард" продовжував виконувати свої зобов'язання та не припиняв надавати охоронні послуги. Відповідно на даний час відсутня оплата за січень (частково), лютий, березень, квітень місяці.

29.06.2017 року позивач направив відповідачу претензію з вимогами виконання зобов'язань та погашення існуючої заборгованості. Проте, ТОВ "Орлан-Транс-Груп" на вимоги визначені претензією у визначені строки не відреагувало, заборгованість не закрило, будь-якої відповіді на претензію не надало.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем складає 176 666, 67 грн. відповідно до договору. Отже, замовником порушено права позивача та умови Договору.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем були надані охоронні послуги, що підтверджуються актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0002 від 31.01.2017 року, № 0006 від 28.02.2017 року, № 0010 від 31.03.2017 року та № 0014 від 10.04.2017 року.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, відповідач не оплатив надані позивачем послуги за договором, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позовної заяви до суду складала 176 666, 67 грн. Отже, заявлена до стягнення сума основного боргу в розмірі 176 666, 67 грн., яка виникла за період з січня 2017 року по квітень 2017 року підлягає задоволенню.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача 16 253, 15 грн. пені за період з 08.02.2017 року по 28.07.2017 року, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, що встановлено п. 4.3 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Оскільки розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем, є арифметично вірним, відповідає положенням закону та договору, позовна вимога про стягнення з відповідача 16 253, 15 грн. пені за період з 08.02.2017 по 28.07.2017 року підлягає задоволенню.

Також, у своїй позовній заяві, позивач вказує на те що, в квітні 2017 року на його адресу надійшов лист відповідача від 06.04.2017 про розірвання договору, у зв'язку з виявленням факту незаконного проникнення невстановлених осіб в приміщення та викрадення матеріальних цінностей. Водночас, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків за договором, 08.04.2017 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору.

При дослідженні матеріалів справи, суд встановив, що вищевказані листи позивача та відповідача, жодним чином не впливають на факт заборгованості ТОВ "Орлан-Транс-Груп" перед ТОВ "Еліт Гард" за січень - квітень 2017 року.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів належного виконання зобов'язань за договором щодо оплати наданих позивачем послуг не надав, заперечень щодо отримання таких послуг не навів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Гард" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (03134, місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ідентифікаційний код 30221264) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Гард" (38751, Полтавська область, село Розсошенці, вулиця Шевченка, будинок 16, ідентифікаційний код 38525649) 176 666 грн. 00 коп. основного боргу, 16 253 грн. 15 коп. пені, а також 2 893 грн. 79 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.10.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко