ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 922/2036/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя суддіПоляк О.І.(доповідач), Данилова М.В., Ходаківська І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЗаступника прокурора Харківської області
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017
за скаргоюПрокуратури Харківської області
на діїГоловного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А щодо повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Харківської області від 20.09.2016 у справі №922/2036/16) стягувачу без прийняття до виконання
у справі№ 922/2036/16 Господарського суду Харківської області
за позовомПершого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: 1.Старовірівської сільської ради; 2.Нововодолазької районної державної адміністрації; 3.Головного управління Держгеокадастру у Харківській області;
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича сільськогосподарська фірма "Відродження ЛТД"
про розірвання договору та повернення земельної ділянки
у судовому засіданні взяли участь представники

від позивача 1: не з'явились;

від позивача 2: не з'явились;

від позивача 3: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

Генеральної прокуратури України: прокурор відділу Ткаленко І.І.;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі № 922/2036/16 (суддя Байбак О.І.) скаргу Прокуратури Харківської області на дії головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. (вх. № 30 від 16.02.2017) задоволено.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. щодо повернення наказу Господарського суду Харківської області від 20.09.2016 № 922/2036/16 (про повернення земельної ділянки) стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язано Нововодолазький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу Господарського суду Харківської області від 20.09.2016 у справі № 922/2036/16 (про повернення земельної ділянки) і відкрити виконавче провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 (головуючий суддя - Білецька А.М., судді - Гребенюк Н. В., Медуниця О.Є.) ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.03.17 у справі № 922/2036/16 скасовано, у задоволенні скарги Прокуратури Харківської області на дії головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. (вх. № 30 від 16.02.2017) відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою у справі постановою, Заступник прокурора Харківської області звернувся із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом статті 129 Конституції України, статей 42, 43, 22, 43 Господарського процесуального кодексу України, статей 1, 18 Закону України "Про виконавче провадження", статей 1, 13, 15, 16 Закону України "Про державний земельний кадастр", просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.03.2017 залишити без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 у справі № 922/2036/16 позовні вимоги Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Старовірівської сільської ради, Нововодолазької районної державної адміністрації, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича сільськогосподарська фірма "Відродження, ЛТД" задоволено, розірвано договір оренди землі № 21 від 24.07.2006 (загальною площею 19,9186 га (кадастровий номер :03:000:0241), укладений між Нововодолазькою районною державною адміністрацією () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича-сільськогосподарська фірма "Відродження ЛТД" (), повернуто земельну ділянку, надану в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича-сільськогосподарська фірма "Відродження ЛТД" загальною площею 19,9186 га (кадастровий номер :03:000:0241) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність держави. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича-сільськогосподарська фірма "Відродження ЛТД" на користь Первомайської місцевої прокуратури 2756,00 грн. судового збору.

На виконання рішення суду видано два накази за № 922/2036/16 від 20.09.2016.

За приписами статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено судами, з метою примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 у справі № 922/2036/16 в частині повернення земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, загальною площею 19,9186 га (кадастровий номер :03:000:0241) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність держави, Прокуратура Харківської області звернулася з заявою № 05/3-120 (вих. 17) від 31.01.2017 до Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

До заяви прокуратурою було додано наказ Господарського суду Харківської області № 922/2036/16 від 20.09.2016 та копію договору оренди землі № 21 від 24.07.2006, що був розірваний згідно з рішенням від 06.09.2016 по справі № 922/2036/16.

Однак, ДВС супровідним листом № 603 від 06.02.2017 направила на адресу прокуратури повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 06.02.2017, яке мотивоване посиланням на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам пунктів 3, 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутні відомості, які ідентифікують стягувача, відсутнє повне найменування (для юридичних осіб) стягувача, його місцезнаходження, у виконавчому документі не вказано, який саме орган виступає в особі держави, відсутній ідентифікаційний код боржника та стягувача.

За приписами статті 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Прокуратура Харківської області звернулась до Господарського суду Харківської області зі скаргою (вх. № 30 від 16.02.2017) на дії та рішення головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 20.09.2016 № 922/2036/16 у якій просить суд:

1) визнати дії головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Білоус О.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання незаконними;

2) зобов'язати головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Білоус О.А. прийняти до виконання наказ Господарського суду Харківської області, виданий 20.09.2016 у справі № 922/2036/16 і відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що при винесенні повідомлення № 603 від 06.02.2017 про повернення виконавчого документа ДВС порушила положення ст. ст. 2, 4, 5, 10, 14, 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції, з огляду на встановлені ним обставини невідповідності дій державного виконавця статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки наказ Господарського суду Харківської області № 922/2036/16 від 20.09.2016 містить достатньо відомостей, для ідентифікації відповідного органа державної влади як стягувача, дійшов висновку про наявність підстав задоволення поданої прокурором скарги із зобов'язанням державного виконавця прийняти наказ до виконання і відкрити виконавче провадження.

Натомість, апеляційний господарський суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги прокурора на дії головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки дії держвиконавця у цій частині відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на встановлені апеляційним судом обставини відсутності у наказі Господарського суду Харківської області № 922/2036/16 від 20.09.2016 повного найменування стягувача, його місцезнаходження тощо, що є порушенням статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Переглядаючи справу у касаційному порядку, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги прокурора на дії головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено загальні вимоги до виконавчого документа.

Згідно з пунктом 6 частини 4 згаданої статті державний виконавець має право повернути виконавчий документ якщо той не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено обов'язкові вимоги до виконавчого документа, а саме:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у виконавчому документі - наказі №922/2036/16 виданому Господарським судом Харківської області 20.09.2016, відсутні відомості, які ідентифікують стягувача, відсутнє повне найменування (для юридичних осіб) стягувача, його місцезнаходження, не вказано, який саме орган виступає в особі держави.

Так, прокурор, звертаючись до суду з позовом у справі, що переглядається, обґрунтовував необхідність такого звернення в інтересах держави в особі: 1) Старовірівської сільської ради; 2) Нововодолазької районної державної адміністрації; 3) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків ради, які є позивачами у справі.

Як встановлено судами, до заяви про відкриття виконавчого провадження прокуратурою надано копію договору оренди земельної ділянки № 21 від 24.07.2006, що був розірваний згідно з рішенням від 06.09.2016 по справі № 922/2036/16, та яку потрібно повернути у власність держави.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції визначився, що згідно з даним договором орендодавцем є Нововодолазька районна державна адміністрація, на користь якої, як наслідок, і належить повернути земельну ділянку.

Отже, за висновком місцевого суду, прийняте судове рішення, на виконання якого видано наказ № 922/2036/16 від 20.09.2016, зобов'язує повернути земельну ділянку на користь Нововодолазької районної державної адміністрації.

Водночас, як обґрунтовано зауважено апеляційним судом, позивачами у справі, окрім Нововодолазької районної державної адміністрації, прокурором також визначено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке відповідно до статті 122 Земельного кодексу України з 01.01.2013 наділено повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

Апеляційним судом також зауважено, що і Нововодолазька районна державна адміністрація і Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органами державної влади, які, у межах, визначених законодавством, здійснюють свої повноваження від імені держави.

Отже, за відсутності визначення у наказі господарського суду відомостей, які ідентифікують стягувача, зокрема - повного найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, його місцезнаходження, не вбачається можливим з'ясувати, який саме орган виступає в особі стягувача, на користь якого повинно бути виконано рішення.

Натомість висновок місцевого суду стосовно наявності у наказі господарського суду № 922/2036/16 від 20.09.2016 відомостей, достатніх для ідентифікації відповідного органа державної влади як стягувача, не відповідає дійсним обставинам справи.

Колегія суддів підтримує зауваження суду апеляційної інстанції стосовного того, що зобов'язуючи державного виконавця дотримуватись статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" судом першої інстанції не враховано того факту, що дана норма застосовується, як наслідок при безумовному дотриманні вимог статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, у наказі Господарського суду Харківської області № 922/2036/16 від 20.09.2016 повністю відсутні найменування сторін: стягувача та боржника, їх ідентифікаційні коди, місцезнаходження, заходи примусового виконання рішення та інше, що свідчить про невідповідність виконавчого документу вимогам пунктів 3, 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, як обґрунтовано встановлено судом апеляційної інстанції, дії головного державного виконавця про повернення виконавчого документу без його прийняття до виконання є законними, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", що унеможливлює задоволення скарги прокуратури Харківської області на дії та рішення головного державного виконавця Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Білоус О.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Харківської області від 20.09.2016 № 922/2036/16.

Доводи заявника касаційної скарги стосовно неправильного застосування апеляційним судом 129 Конституції України, статей 42, 43, 22, 43 Господарського процесуального кодексу України, статей 1, 18 Закону України "Про виконавче провадження", статей 1, 13, 15, 16 Закону України "Про державний земельний кадастр" не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 922/2036/16 слід залишити без змін, а касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області - без задоволення.

У силу вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Прокуратури Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі №922/2036/16 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі №922/2036/16 залишити без змін.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді М.В. Данилова

І.П. Ходаківська