ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 914/906/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради м. Дрогобич Львівської області б/н від 21.07.2017 р.

на рішення господарського суду Львівської області від 03.07.2017 р.

у справі № 914/906/17

за позовом комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради м. Дрогобич Львівської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг м. Львів

про стягнення 77 943, 30 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 30.06.2017 р.;

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 01.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.07.2017 р. (суддя З.П. Гоменюк) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що акт ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (КП «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради). Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти, на виконання умов якого відповідачем виконувалися роботи з реконструкції. Актом ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області було встановлено завищення обсягів виконаних робіт на суму 46 275,66 грн., проте відповідач вимог акту не виконав та кошти завищення вартості робіт не повернув. Крім цього, апелянт стверджує, що оскільки підрядником не було подано жодних заперечень та зауважень до довідки про завищення вартості робіт, а також до акту ревізії, підрядник фактично погодився з вказаними фактами.

Відповідачем подано заперечення по суті апеляційної скарги, в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що долучені до позовної заяви 2 аркуші акту ревізії не можуть слугувати належним доказом, який свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором. При цьому, згідно цього ж акту встановлено наявність заборгованості у сумі 188 940, 16 грн. позивача (замовника) перед відповідачем (підрядником). Також відповідач зазначає, що акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

В судовому засіданні представником позивача відкликано клопотання про призначення експертизи, з огляду на відсутність коштів на її оплату. Крім цього, представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Вивчивши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 12.10.2015 р. між комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №12/10/15.

Згідно п.п.1.1, 3.1, 4.1, 4.5, 5.5, 5.8, 6.1.5, 11.1 вказаного договору, підрядник зобовязується виконати замовникові роботи по обєкту «Реконструкція з прибудовою ЗОШ №5 на вул.Зварицькій в м. Дрогобич Львівської області. Перша черга» відповідно до проектно-кошторисної документації та умов цього договору та здати їх у встановлений строк, а замовник зобовязується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти і оплатити згідно з умовами цього договору закінчені роботи.

Ціна цього договору становить 4498000 грн. з урахуванням ПДВ.

Фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів. Платіжні зобовязання виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань) та наявності коштів на рахунку замовника. Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником підряднику виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

Замовник може перерахувати підряднику аванс для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів і обладнання у розмірі 30% ціни цього договору.

Приймання-передача виконаних робіт оформляється актами про виконані роботи (форма КБ-2в), підписаними обома сторонами.

У випадку мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи сторонами складається акт з переліком претензій замовника, в якому вказуються терміни усунення недоліків у виконаних роботах.

Сторони встановили обовязок замовника негайно повідомити письмово підрядника про виявлені недоліки в роботі.

Цей договір набрав чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діяв до 31.12.2015 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору замовник перерахував аванс на загальну суму 1 349 400 грн., про що свідчать платіжні доручення №1 від 16.10.2015 р. на загальну суму 1 199 400 грн. та №1 від 16.10.2015 р. на суму 150 000 грн.

Як вбачається з копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 р. від 17.19.2015 р., вартість виконаних робіт та витрати за грудень становлять 683 754,28 грн. Крім цього, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт, а саме: акту №5 від 17.12.2015 р. на суму 288 384 грн., акту №6 від 17.12.2015 р. на суму 17011,20грн., №7 від 17.12.2015 р. на суму 17.12.2015 р. та копію акту вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт №8 від 17.12.2015 р. на суму 47 858,78 грн.

Вказані довідка та акти підписані без зауважень начальником замовника, директором підрядника та скріплені печатками юридичних осіб.

Крім цього, як підтверджується матеріалами справи, згідно складеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області довідки зустрічної звірки з ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися з КП «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради за період з 01.10.2012 р. по 30.04.2016 р. від 25.05.2016 р. №06-35/43, всього відповідно до актів виконаних робіт форми КБ-2в за листопад-грудень підрядником виконано робіт на загальну суму 2 451 297,79 грн. У звязку з проведеним контрольним обстеженням окремих найменувань виконаних робіт по обєкту виявлено завищення обсягів окремих видів фактично виконаних робіт: зокрема з актів виконаних робіт №6 за грудень 2015 (підписаних та оплачених замовником робіт) встановлено часткову відсутність робіт по монтажу мовного оповіщення про пожежу та устаткування для зовнішнього блискавкозахисту, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 46275,66 грн. Також проведеними контрольними обстеженнями по актах приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в), підписаних в одноосібному порядку представниками ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» на суму 834585,88 грн., встановлено відсутність обємів виконаних робіт (часткове завищення обємів по фарбуванню стін та стель, малювання труб діаметром більше 50 мм, робіт по постачанню калориферів та ін.) на суму 141931,20 грн. Враховуючи завищення обємів виконаних робіт в сумі 188 206,86 грн. за результатами контрольних обмірів, загальна сума виконаних робіт по обєкту по даних бухгалтерського обліку ТзОВ «ЛБХ» повинна становити 2 263 090,93 грн. Також відповідно до вказаної довідки від УКБ ДМР згідно даних бухгалтерського обліку надійшли кошти в сумі 2 262 357,63 грн.

Як стверджує позивач, у акті ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради за період з 01.10.2012 р. по 30.04.2016 р. №06-25/11 від 06.07.2016 р. Державною фінансовою інспекцією у Львівській області було встановлено, зокрема, завищення обємів виконаних робіт на суму 46 275,66 грн.

Листом №06-15/м/3984 від 20.07.2016 р. Державна фінансова інспекція у Львівській області вимагала від комунального підприємства «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку.

Враховуючи те, що ТОВ «Львівський будівельний холдинг» залишив вимоги №284 від 05.08.2016 р. та №294 від 18.08.2016 р. без виконання, комунальне підприємство «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради звернулося в суд про зобовязання підрядника повернути безпідставно отримані кошти.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст. 11, ч.ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а саме його різновидом договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 837, ч.1-3 ст.853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладених норм ст.853 ЦК України, така встановлює певний порядок для можливості замовника звертатись до підрядника щодо виявлених недоліків у роботі. У матеріалах справи, відсутні докази звернення позивача з такою заявою до відповідача на момент приймання-передачі робіт, а також повідомлення підрядника про приховані недоліки. А відтак, диспозиція статті 853 ЦК України унеможливлює звернення замовника до підрядника щодо дефектів будівельних робіт.

Окрім цього, судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З аналізу змісту зазначеної норми, випливає, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: набуття або збереження майна, що означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння; таке набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи, тобто внаслідок втрати або недоотримання цього майна іншою особою - потерпілим; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок потерпілого.

Отже, виходячи із зазначених норм цивільного законодавства можна дійти висновку, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у звязку з договором, але не на виконання договірних умов.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що наявність договорів на виконання робіт та актів приймання-передачі виконаних робіт, що за обсягом і ціною відповідають умовам договорів, дозволяє встановити наявність правових підстав для виконання зобов'язання замовника із оплати ціни робіт у відповідності до умов договору. А відтак, унеможливлює застосування до спірних правовідносин норми ст.1212 ЦК України щодо набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Крім цього, необхідно зазначити, згідно ст. 4, п.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

При цьому, як правомірно зазначив суд першої інстанції, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Відтак, акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором.

З огляду на вищевикладене, а також те, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, зокрема, ціни договору, який було виконано, даний акт може лише слугувати для підтвердження можливого порушення, однак не може бути належним та допустимим доказом порушення відповідачем зобовязань за договором чи тим більше, бути підставою для стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів, внаслідок завищення вартості робіт в порядку ст.1212 ЦК України.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 03.07.2017 р. у справі

№ 914/906/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.10.2017 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1