РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017Справа №910/21805/16

За позовом: Львівської міської ради;

до відповідача-1: Львівської обласної ради;

до відповідача-2: Львівської обласної державної адміністрації;

до відповідача-3: приватного акціонерного товариства "АВІАС ПЛЮС";

до відповідача-4: публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРЕЙД ЕКСПО";

про: визнання недійсним рішення, розпорядження, державного акту та договорів.

Головуючий суддя Балац С.В. суддя Підченко Ю.О.

суддя Якименко М.М.

Представники:

позивача: Глущенко Г.С. - за довіреністю від 31.01.2017 № 2901/вих.-182;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2: Бригарда О.С. - за довіреністю від 20.02.2017 № 5/34-1086/0/2-17/1-2;

відповідача-3: Биструшкін В.Ю. - за довіреністю від 19.04.2017 № 0419-17;

відповідача-4: Жила М.І. - за довіреністю від 23.08.2017 № 10-540/д;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Львівська міська рада звернулася до господарського суду міста Києва до Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації та приватного акціонерного товариства "АВІАС ПЛЮС" про визнання недійсним рішення, розпорядження, державного акту та договорів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що прийняття Львівською обласною радою рішення від 28.12.2000 № 408 "Про попереднє погодження місця розташування об'єктів будівництва" в частині погодження продажу та уповноваження Львівської обласної державної адміністрації на здійснення продажу земельної ділянки, видання розпорядження в частині її продажу, укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, видачу державного акту на право власності на землю та подальше укладення договору оренди вчинене з порушенням норм закону, який діяв на момент прийняття оспорюваного рішення, у зв'язку з чим позивач просить суд:

- визнати недійсним рішення № 408 "Про попереднє погодження місця розташування об'єктів будівництва" видане Львівською обласною радою 28.12.2000 року в частині погодження продажу та уповноваження Львівської обласної державної адміністрації на здійснення продажу земельної ділянки на вул. Янева-Володимира Великого у м. Львові площею 0,15 га.;

- визнати недійсним розпорядження за № 95 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для будівництва АЗС у м. Львові", видане головою Львівської обласної державної адміністрації 05.02.2001 в частині продажу земельної ділянки на вул. Янева-Володимира Великого у м. Львові площею 0,15 га.;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 га. на вул. Янева-Володимира Великого, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., зареєстрований в реєстрі за № 33, укладений між Львівською обласною державною адміністрацією та приватним акціонерним товариством "АВІАС ПЛЮС" 08.02.2001;

- визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія ЛВ № 028640, виданий 13.04.2001 Львівською обласною державною адміністрацією приватному акціонерному товариству "АВІАС ПЛЮС" на підставі розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 05.02.2001 № 95 щодо земельної ділянки площею 0,15 га., цільове призначення - для будівництва АЗС, яка знаходиться на території м. Львова, вул. Янева-Володимира Великого, зареєстрований в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за № 9 кн. 5-2;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 19.03.2015 приватним акціонерним товариством "АВІАС ПЛЮС" з публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 № 910/21805/16 вказану позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2016 № 910/21805/16 скасовано, матеріали справи повернуто на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі у справі № 910/21805/16. Розгляд справи призначено на 24.04.2017.

До господарського суду надійшла заява публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Відповідач-2 скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав до суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що відповідно до положень діючих на час прийняття оспорюваного рішення норм Земельного кодексу України та Закону України "Про власність" відповідач-2 був вправі приймати рішення щодо земельних ділянок в межах даної території. Голови обласних державних адміністрацій, відповідно до указів президента, були наділені повноваженнями щодо здійснення продажу у власність фізичних та юридичних осіб земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідач-3 скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав до суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що останній правомірно, з дотриманням приписів закону, набув право власності на земельну ділянку на вул. Янева-Володимира Великого у м. Львові площею 0,15 га. Крім того, в поданому до суду відзиві відповідач-3 просив суд застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні 24.04.2017 представник відповідача-3 подав клопотання про залучення до участі у справі публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" в якості іншого відповідача.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 24.04.2017 відклав розгляд даної справи на 24.05.2017. Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, задовольнив клопотання представника відповідача-3 та залучив до участі у справі публічне акціонерне товариство "УКРНАФТА" в якості іншого відповідача (відповідача-4).

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів у відповідача-1 та відповідача-2, зазначених у вказаному клопотанні.

Відповідач-4 скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав до суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що враховуючи виконання відповідачем-3 грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу ще у 2001 році, позивач не міг не знати про відчуження земельної ділянки та за наявності порушення його прав чи законних інтересів не був обмежений в реалізації права на захист. Крім того, в поданому відзиві відповідач-4 просив суд застосувати строк позовної давності.

Ухвалою від 24.05.2017 Господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 06.06.2017. Вказаною ухвалою судом частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у відповідача-1 та відповідача-2 докази, зазначені у вказаній ухвалі суду.

Представник відповідача-3 звернувся до суду із клопотанням про залучення до участі у справі іншого відповідача, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРЕЙД ЕКСПО".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.06.2017 призначено колегіальний розгляд справи № 910/21805/16 у складі трьох суддів.

В результаті проведеного автоматичного визначення складу колегії суддів, зазначену справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Балац С.В., суддя Підченко Ю.О., суддя Мудрий С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.06.2017 справу прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Балац С.В., суддя Підченко Ю.О., суддя Мудрий С.М., розгляд справи призначено на 17.07.2017.

До господарського суду надійшло клопотання представника позивача в якому останній просив суд відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача-3 про залучення до участі у справі іншого відповідача, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРЕЙД ЕКСПО", в свою чергу, залучивши вказане товариство до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 17.07.2017 відклав розгляд даної справи на 07.08.2017. Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача-3 про залучення до участі у справі іншого відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРЕЙД ЕКСПО" та задовольнив клопотання представника позивача про залучення до участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРЕЙД ЕКСПО" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Відповідач-1 скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав до суду відзив, яким позов відхилив повністю враховуючи те, що оспорювань рішення жодним чином не порушує цивільні права позивача, а правовою підставою для прийняття розпорядження голови відповідача-2 та укладення договору були відповідні положення закону, а не рішення відповідача-1.

Також відповідач-1 звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності.

Судове засідання, призначене на 07.08.2017 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Балац С.В. на лікарняному.

Враховуючи вихід судді Балац С.В. з лікарняного та у зв`язку з перебуванням судді Мудрий С.М. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду м. Києва від 29.08.2017 № 05-23/2573 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/21805/16 за результатами якого вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Балац С.В., суддя Підченко Ю.О., суддя Якименко М.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.08.2017 справу прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Балац С.В., суддя Підченко Ю.О., суддя Якименко М.М. Розгляд справи призначено на 20.09.2017.

В судовому засіданні 20.09.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників позивача, відповідачів-2, 3, 4 по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Львівської обласної ради від 28.12.2000 № 408 "Про попереднє погодження місця розташування об'єктів будівництва" (далі - оспорюване рішення) вирішено:

1) погодити перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення на розміщення свердловини по забору питної води, торгового комплексу АЗС для продажу у власність згідно з додатком;

2) Доручити Львівській обласній державній адміністрації здійснити прямий продаж вищезгаданих земельних ділянок;

3) Прямий продаж земельних ділянок провести за умови сплати покупцем вартості земельних ділянок у 5 - денний термін з дня підписання угоди та в розмірах згідно п. 57.4 "Положення про порядок продажу та передачі в оренду земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності на території Львівської області";

4) Земельні ділянки, що розташовані на території підприємств і організацій пропонуються під будівництво об'єктів, продати після їх вилучення у попередніх землекористувачів;

5) Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин, адміністративно-територіального устрою та містобудування (ОСОБА_6).

В додатку до вказаного рішення, зокрема, вказана земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. В. Великого - вул. Янева, площею 0,15 га.

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник внаслідок того, що прийняття відповідачем-1 оспорюваного рішення в частині погодження продажу та уповноваження Львівської обласної державної адміністрації на здійснення продажу земельної ділянки, видання розпорядження в частині її продажу, укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, видачу державного акту на право власності на землю та подальше укладення договору оренди вчинене з порушенням норм закону, який діяв на момент його прийняття.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Приписами пункту 10 частини другої Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Цивільний кодекс України також визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так відчуження земельної ділянки у місті Львові на вул.. Янева-Володимира Великого відбулось на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., зареєстрований в реєстрі за № 33, укладений між Львівською обласною державною адміністрацією та приватним акціонерним товариством "АВІАС ПЛЮС" 08.02.2001.

Із змісту оскаржуваного договору вбачається, що останній укладений на підставі розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 05.02.2001 № 95 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для будівництва АЗС у м. Львові".

Вказане розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації прийняте на виконання указів президента України від 12.07.1995 № 608 "Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності", від 04.02.2000 № 168 "Про заходи щодо розвитку та регулювання ринку земель населених пунктів, інших земель несільськогосподарського призначення", з урахуванням згоди державних служб, розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 06.09.2000 № 1009 "Про затвердження переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення для продажу".

Відтак, правовою підставою для прийняття розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації та укладення оспорюваного договору були вказані вище нормативних положень, а не рішення Львівської обласної ради.

Так розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 05.02.2001 № 95 "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для будівництва АЗС у м. Львові" прийняте на підставі повноважень, якими місцеві державні адміністрації були наділені указами президента України, а саме:

- від 12.07.1995 № 608 "Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності", який визначав що приватизацію земельних ділянок несільськогосподарського призначення для заняття підприємницькою діяльністю здійснюють відповідні державні адміністрації, виконавчі комітети місцевих рад ляхом їх продажу в приватну власність. Громадяни та юридичні особи України, які бажають придбати у власність земельну ділянку для заняття підприємницькою діяльністю, не пов'язаною з сільськогосподарським виробництвом, подають заяву до відповідної державної адміністрації, виконавчого комітету місцевої ради за місцем розташування земельної ділянки. Рішення державної адміністрації, виконавчого комітету ради разом із проектом відведення земельної ділянки є підставою для укладення договору купівлі-продажу, що посвідчується в нотаріальному порядку;

- від 04.02.2000 № 168 "Про заходи щодо розвитку та регулювання ринку земель населених пунктів, інших земель несільськогосподарського призначення", який визначав, що органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законодавством України, забезпечують передачу земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності у власність юридичних осіб України і громадян України переважно шляхом продажу цих ділянок. Даним указом доручено обласним державним адміністраціям, із залученням у встановленому порядку органів місцевого самоврядування, забезпечувати рівні можливості громадянам України та юридичним особам України щодо набуття прав власності та інших прав на земельні ділянки.

Таким чином голови обласних державних адміністрацій, відповідно до вказаних вище указів президента були наділені достатніми повноваженнями щодо здійснення продажу у власність фізичних та юридичних осіб земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.

14.03.2000 Львівська обласна рада, з метою прискорення земельної реформи, створення умов для ефективного використання землі, стимулювання підприємницької діяльності, заохочення інвестицій та поповнення бюджету, прийняла рішення № 284 "Про затвердження Положення про порядок продажу та передачі в оренду земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності на території Львівської області".

Пунктом 2 вказаного рішення встановлено, що до передачі земель з державної власності до комунальної власності територіальних громад продаж всіх земельних ділянок за винятком тих, що є у приватній власності, здійснюється за погодженням з відповідними місцевими радами за рішенням державних адміністрацій, на території якій знаходяться ці земельні ділянки. У містах обласного значення, включаючи м. Львів, - за рішенням обласної державної адміністрації.

Розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин здійснено на підставі Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", що набув чинності 14.07.2004, тобто через три роки після виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок продажу та передачі в оренду земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності на території Львівської області (далі - Положення), продаж земельних ділянок і права оренди земельних ділянок, що є у державній власності, здійснюється за рішенням обласної або районної державної адміністрації.

Пунктом 1 оспорюваного розпорядження від 05.02.2001 № 95 Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для будівництва АЗС у м. Львові", предметом цього продажу є земельні ділянки несільськогосподарського призначення, що відносяться до державної власності, загальною площею 0,97 га. на території м. Львова, згідно з додатком для будівництва АЗС.

Положеннями пунктів 11, 12 Положення визначено, що місцева державна адміністрація або відповідна рада депутатів затверджує за поданням місцевих державних органів земельних ресурсів або обласного управління земельних ресурсів переліки земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності і підлягають прямому продажу. Включення земельних ділянок до переліків, зазначених у п. 11 цього Положення, здійснюється відповідно до схем приватизації земельних ділянок, з урахуванням містобудівної та землевпорядної документації, даний державного земельного кадастру з ініціативи покупців або відповідних державних органів земельних ресурсів.

Згідно п. 20 Положення, підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки між покупцем та організатором продажу є рішення місцевої ради або державної адміністрації щодо продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню і набирає чинності після реєстрації у місцевій раді або державній адміністрації.

Приписами статті 4 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) у державній власності перебувають усі землі за винятком земель, переданих у колективну власність.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка знаходилася у державній власності на вул. Янева-Володимира Великого у м. Львові перебувала у державній власності, а також те, що на момент відчуження земельної ділянки не було проведено законодавчого розмежування земель державної та комунальної власності, голова Львіської обласної державної адміністрації цілком законно та правомірно здійснив розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом відчуження її у власність закритого акціонерного товариства "АВІАС ПЛЮС".

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент спірних правовідносин), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організація ми меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (аналогічна норма закріплена в Положенні).

Таким чином закрите акціонерне товариство "АВІАС ПЛЮС" правомірно одержало державний акт про право власності на земельну ділянку на вул. Янева-Володимира Великого у м. Львові, оскільки в повній мірі виконало вимоги щодо оплати вартості земельної ділянки.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Умовами п. 2.1 оспорюваного договору вбачається, що сторонами встановлена ціна продажу земельних ділянок без врахування ПДВ.

Положеннями п. 2.2 оспорюваного договору купівлі-продажу від 08.02.2001 передбачено, що сума, зазначена в п. 2.1 договору протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору перераховується покупцем (відповідачем-3) у розмірі 90 % коштів на рахунок Львівської міської ради (позивача).

Так відповідачем-3 повністю виконані грошові зобов'язання за оспорюваним договором, що про що свідчить банківська виписка від 15.02.2001 та платіжним дорученням № 1352 від 15.02.2001, засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Здійснивши правовий аналіз вимог статті 203 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що оскаржуваний договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 га. на вул. Янева-Володимира Великого, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., зареєстрований в реєстрі за № 33, укладений між Львівською обласною державною адміністрацією та приватним акціонерним товариством "АВІАС ПЛЮС" 08.02.2001 не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, укладений особою, яка мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

Більш того, набуття відповідачем-3 права власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу та належним чином оформленого правовстановлюючого документу - державного акту свідчить про набуття відповідачем-3 виключних прав володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки судом не встановлено, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для визнання недійсними оспорюваного рішення, розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на землю та, як наслідок, договору оренди земельної ділянки, укладеного 19.03.2015 між приватним акціонерним товариством "АВІАС ПЛЮС" та публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА".

Подані до суду заяви про застосування позовної давності судом до уваги не приймаються враховуючи відмову у задоволенні позову по суті.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04 жовтня 2017 року

Головуючий суддя Балац С.В.

Суддя Підченко Ю.О.

Суддя Якименко М.М.