ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Касаційну скаргу ТОВ "Євротранс-Експрес" повернуто заявнику.
Ухвала Вищого господарського суду України вмотивована тим, що представник заявника Коваленко А.В. був присутній в судовому засіданні при оголошенні оскаржуваної постанови, копію постанови отримано 29.06.2017 року, тобто своєчасно, в межах встановленого процесуального строку. Заявником не наведено жодних обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість своєчасного звернення з касаційною скаргою за умови обізнаності з фактом винесення постанови в день її оголошення та отримання її копії у межах процесуального строку заявником не зазначено.

При цьому, інших порушень при поданні заявником касаційної скарги, суд касаційної інстанції не встановив і не зазначив.

Відтак, колегія суддів наведені в клопотанні про відновлення пропущеного строку причини його пропуску не визнала поважними.

Відповідно до ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. А якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів.

Жодний із суддів не має права утримуватися від голосування. Головуючий суддя голосує останнім.

Суддя, не згодний із рішенням більшості складу колегії суддів, зобов'язаний підписати процесуальний документ і має право викласти письмово свою окрему думку, яка долучається до справи, але не оголошується.

Вважаю, що можливість викладення окремої думки поширюється і на випадок прийняття такого процесуального документу як ухвала суду касаційної інстанції.

Мною, суддею Погребняком В.Я., при прийнятті зазначеної ухвали було висловлено окрему думку, суть якої полягає в такому.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року у справі № 910/14861/16 набрала законної сили з дня її прийняття - 20.06.2016 року, отже останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови в касаційному порядку - 10.07.2017 року.

Касаційна скарга була здана заявником до Київського апеляційного господарського суду 12.07.2017 року, тобто з пропуском встановленого ст.110 ГПК України строку на 2 дні.

В своєму клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги ТОВ "Євротранс-Експрес" зазначає, що в судовому засіданні 20.06.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини вказаної постанови, повний текст постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року у справі № 910/14861/16 отримано 29.06.2017 року, що і обумовило пропуск строку.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року не містить відомостей про дату складення повного тексту судового рішення, водночас містить дані про дату направлення копій постанови сторонам - 27.06.2017 року.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 85 ГПК України прийняте рішення оголошується судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Відповідно до ч.1 ст.93 ГПК України, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, строк на подання апеляційної скарги обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Слід зазначити, що не дивлячись на те, що норми розділу ХІІ-1 ГПК України подібної норми не містять, судом касаційної інстанції при вирішенні питання про існування та поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження обов'язково слід враховувати дотримання норм процесуального права щодо порядку оголошення та виготовлення судових рішень.

З огляду на викладене, з метою забезпечення прав і законних інтересів сторін спору на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, зважаючи на те, що пропуск процесуального строку на оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції є незначним, і заявником обґрунтовано поважність причин пропуску строку, а інших порушень при поданні касаційної скарги судом не встановлено, вважаю відмову в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги та повернення касаційної скарги без розгляду з цих підстав необґрунтованою.

Суддя

Вищого господарського суду України Погребняк В.Я.