РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017Справа №910/27064/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ»
доПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
провизнання застави припиненою

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Луцюк І.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Русскіна О.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" (далі - позивач, ТОВ НВФ «АДВІСМАШ) з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - відповідач, ПАТ «Дельта Банк») про:

- визнання застави за договором застави № 19/Т.24.06.08/3 від 29.08.2008 року такою, що припинена;

- зобов'язання зняти обтяження з майна (легковий автомобіль Volkswagen Touareq, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 3597 м. куб, державний номер НОМЕР_2), що переданий в заставу за договором застави № 19/Т.24.06.08/З від 29.08.2008 року в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2016 року Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного Господарського суду від 25.05.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 року у справі № 910/27064/15 скасувати, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Відповідно до Постанови Вищого господарського суду України по справі № 910/27064/15 від 27.09.2016 року вбачається, що під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати наступні вказівки, а саме:

- перевірити наданий відповідачем розрахунок заборгованості;

- встановити чи правомірно банком нараховано позивачу відсотки за користування кредитом та інші нарахування передбачені кредитним договором;

- встановити наявність чи відсутність зобов'язань по кредитному договору.

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/2099 від 06.10.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 06.10.2016 року справу № 910/27064/15 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року справу № 910/27064/15 призначено до розгляду у судовому засіданні 04.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2016 року на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі № 910/27064/15 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до ухвали від 09.12.2016 року провадження у справі № 910/27064/15 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової економічної експертизи та отримання висновку експерта.

Оскільки 13.07.2017 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов висновок судово-економічної експертизи за № 980/14-45 від 27.06.2017 року, суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі № 910/27064/15 та призначення до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 року провадження у справі № 910/27064/15 поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні 23.08.2017 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте, через загальний відділ діловодства суду звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку із не отриманням на руки висновку судово-економічної експертизи за № 980/14-45 та неможливістю надати пояснення за результатами проведення вказаної експертизи.

21.08.2017 року від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення з урахуванням висновків судово-економічної експертизи № 980/14-45, відповідно до яких він заперечував проти заявленого позову та вважає, що висновок не слід брати до уваги, оскільки він є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи.

Безпосередньо у засіданні 23.08.2017 року представник відповідача продовжував заперечувати проти позовних вимог, а також надав письмові пояснення і клопотання про призначення у справі № 910/27064/15 повторної судової експертизи.

Відповідно до положень п. 15.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників судового процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів ї їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

Суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи буде розглянуто у наступному судовому засіданні.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку у судове засідання представника позивача, суд задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 30.08.2017 року.

Представник позивача повторно в судове засідання не з'явився, через загальний відділ суду надав клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого на думку заявника є наявність поважної присчини.

Суд зазначає, що поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

21.08.2017 року від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення з урахуванням висновків судово-економічної експертизи № 980/14-45, відповідно до яких він заперечував проти заявленого позову та вважає, що висновок не слід брати до уваги, оскільки він є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, наполягає на клопотанні про призначення у справі № 910/27064/15 повторної судової експертизи.

Суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи буде розглянуто у наступному судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи на 18.09.2017 року.

У судовому засіданні 18.09.2017 року представник позивача надав пояснення по справі та усно просив суд про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для ознайомлення.

Представник відповідача продовжував заперечувати проти заявленого позову та подав заяву про розгляд справи в межах розумного строку відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 27.09.2017 року.

21.09.2017 року від позивача через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення по справі з урахуванням висновку судової-економічної експертизи за № 980/17-45 від 27.06.2017 року, відповідно до яких ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» вважає, що експертиза проведена без порушення норм, які її регламентують, а висновок експерта є обґрунтованим та таким, що повністю відповідає матеріалам справи та не викликає жодних сумнів у його правильності.

Безпосередньо у судовому засіданні 27.09.2017 року представник позивача надав усні пояснення по справі, а також долучив копію договору на проведення експертизи № 36/03-27 та копію платіжного доручення № 424 від 17.03.2017 року.

Представник відповідача продовжував заперечувати проти заявленого позову, надав усні пояснення по справі та наполягав на призначенні у справі повторної судової експертизи.

Розглянувши у судовому засіданні 27.09.2017 року клопотання відповідача про призначення у справі № 910/27064/15 повторної судової експертизи суд дійшов висновку пр відмову у його задоволенні з огляду на наступні обставини.

Відповідно до положень п. 15.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників судового процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів ї їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

Оскільки підстав вважати, що висновок експертизи №980/17-45 є неповними чи неясними, необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумнів у його правильності у суду відсутні, тоді клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Судом, посеред іншого враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Крім того, відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.09.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" (позичальник) та Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", (банк) було укладено кредитний договір № 19/Т.24.06.08/К (надалі - кредитний договір), за умовами якого банк надав у користування позичальнику 76 000, 00 доларів США під 13% річних із кінцевим терміном погашення 28.08.2013 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору №19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року між ТОВ Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" (заставодавець) та ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", (банк) 29.08.2008 року було укладено договір застави № 19/Т.24.06.08/З (надалі - договір застави), за умовами якого на забезпечення виконання основного зобов'язання заставодавець передав в заставу заставодержателю належне заставодавцю на праві власності рухоме майно, а саме: транспортний засіб Volkswagen Touareg, 2008 року випуску, тип - легковий універсал, номер кузова - VWGZZZ7LZ8Z001287, колір - чорний, об'єм двигуна -3597, державний номер - ВХ 8898 АТ , вартістю - 433 225,00 грн.

Положеннями п. 1 договору застави передбачено, що заставою забезпечується належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з укладеного між заставодержателем і заставодавцем кредитного договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього та будуть його невід'ємною частиною, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (разом далі - кредитний договір), у тому числі щодо:

- повернення заставодавцем кредиту у сумі 76 000,00 доларів США у строк до 28.08.2013 року включно або в інші строки, встановлені кредитним договором (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань);

- сплати процентів за користування кредитом в розмірі, в порядку та строки, визначені відповідно до кредитного договору;

- сплати неустойок (пені та штрафів) у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором;

- виконання заставодавцем інших зобов'язань, передбачених кредитним договором, в повному обсязі на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань), а також щодо відшкодування заставодавцем будь-яких витрат та збитків заставодержателя, пов'язаних з неналежним виконанням заставодавцем умов кредитного договору та/або цього договору, а також витрат заставодержателя, пов'язаних зі зверненням стягнення на предмет застави за цим договором, у тому числі витрат на утримання і збереження предмета застави.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.08.2014 у справі № 924/734/14 позов ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" про стягнення заборгованості у розмірі 194 222, 00 грн задоволено, стягнуто з ТОВ Науково-виробнича фірма "АДВІСМАШ" на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року у розмірі 194 222, 00 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 888, 44 грн.

21.08.2014 року Господарським судом Хмельницької області на виконання вищевказаного рішення суду видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2014 року у справі № 924/734/14 розстрочено виконання рішення суду від 06.08.2014 року та було затверджено графік погашення заборгованості, яка залишилась непогашеною боржником у розмірі 149 704, 44 грн.

20.10.2015 року Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу № 924/734/14 від 21.08.2014 року у зв'язку з погашенням боргу.

03.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з листом про зняття обтяження із заставленого майна за Договором застави № 19/Т.24.06.08/З від 29.08.2008 року.

У відповідь відповідач повідомив позивача листом від 22.09.2015 року про відсутність правових підстав для припинення застави майна, оскільки станом на 22.09.2015 року у позивача наявна заборгованість перед відповідачем за кредитним договором № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року в загальному розмірі 6 481,36 доларів США.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою (ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 вказаного Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Положеннями п. 3.2 Кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником шляхом безготівкового перерахування на рахунок, зазначений в п. 3.8. цього договору.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.4 кредитного договору, з дня перерахування коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту фактичного повернення кредиту банку (в тому числі і за період прострочення погашення кредиту).

Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно з 01 по 05 числа кожного місяця: проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з погашенням кредиту.

За користування кредитними коштами позичальник сплачує банку плату у вигляді процентів, яка становить 13% річних (п. 1.4. Кредитного договору).

У відповідності до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кошти, отримані в межах загальної суми кредиту: по 28 серпня 2013 включно.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору при невиконанні зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитом та/або по сплаті процентів та комісій у строки, встановлені кредитним договором, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки НБУ. Пеня нараховується за кожний день прострочення у валюті кредиту, сплачується у національній валюті України по курсу НБУ на день відповідної сплати. При цьому кількість днів року приймається рівною 360 (триста шістдесят) днів.

З метою повного та всебічного розгляду матеріалів справи у їх сукупності, судом було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» про призначення у справі № 910/27064/15 судової економічної експертизи.

На вирішення було поставлено наступні питання:

- Чи дійсно існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Адвісмаш" перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" по кредитному договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року?

- Чи правильно Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" здійснювало зарахування платежів, що надходили від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Адвісмаш" в порядку виконання Рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.08.2014 року по справі № 924/734/14 та Ухвали Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2014 року по справі № 924/734/14?

- Чи дійсно існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Адвісмаш" перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" у розмірі 6 264, 06 доларів США за кредитом та у розмірі 1 362, 06 доларів США за процентами, після виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Адвісмаш" Рішення та Ухвали Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/734/14?

- Чи правильно Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" здійснювало нарахування процентів Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Адвісмаш" за період з 15.05.2014 року по 01.12.2016 року?

- Чи правильно Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" нараховувало відсотки по кредитному договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року за період з 15.05.2014 (від дня подання позову) року до 23.11.2014 року (по дату винесення рішення суду по справі № 924/734/14)?

Із висновку науково-економічної експертизи за № 980/17-45 від 27.06.2017 року вбачаються наступні обставини.

Документально підтверджена заборгованість станом на 14.05.2014 року ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» перед ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року на загальну суму 16 526, 13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 194 422, 00 грн., ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» погашена, що підтверджується платіжними дорученнями та меморіальними ордерами, згідно Рішення та Ухвали Господарського суду Хмельницької облатсі у справі № 924/734/14.

Оплата ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» заборгованості згідно рішення суду по справі № 924/734/14 по всіх платежах, що підтверджується платіжними дорученнями та меморіальними ордерами, які надійшли ПАТ «Дельта Банк» в погашення заборгованості по кредиту документально підтверджується.

ПАТ «Дельта Банк» зараховано грошові кошти, що надійшли від ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» в порядку виконання Рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.08.2014 рок та Ухвали Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2014 року по справі № 924/734/14, при цьому здійснено конвертування в дол. США, що не відповідає Рішенню суду по справі № 924/734/14.

ПАТ «Дельта Банк» безпідставно проводив нарахування ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» за кредитним договором № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року заборгованість за кредитом у розмірі 6 264, 06 дол. США та проценти у розмірі 1 362, 06 дол. США, після виконання ТОВ НВФ «АДВІСМАШ»

Рішення та Ухвали Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/734/14, так як термін повернення кредиту згідно з п. 3.1. договору та Графіку погашення кредиту здійснюється до 28.08.2013 року.

ПАТ «Дельта Банк» не обґрунтовано нараховано ТОВ НВФ «АДВІСМАШ» відсотки по кредитному договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року за період з 15.05.2014 року (від дня подання позову) до 23.11.2014 року (на дату винесення рішення суду по справі № 924/734/14) так як умови кредитного договору не діяли (термін дії до 28.08.2013 року).

Таким чином, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, які було досліджено судом у їх сукупності, та зважаючи на виконання позивачем рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/734/14, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на положення статті 49 ГПК України, які, зокрема, вказують - якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням загальних правил розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуально кодексу України, витрати зі сплати судового збору підлягають наступному розподілу:

- судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 218, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

- судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційній інстанції у розмірі 2 679, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

- судовий збір за перегляд судового рішення у касаційному порядку у розмірі 2 923, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, статтею 49 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2016 року призначено у справі № 910/27064/15 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ».

Відповідно до платіжного доручення № 429 від 17.03.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» перераховано на рахунок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 7 142, 00 грн. за проведення експертизи.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» 7 142, 00 грн. за проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» задовольнити.

2. Визнати заставу за договором застави № 19/Т.24.06.08/3 від 29.08.2008 року такою, що припинена.

3. Зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) зняти обтяження з майна (легковий автомобіль Volkswagen Touareq, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 3597 м. куб, державний номер НОМЕР_2), що переданий в заставу за договором застави № 19/Т.24.06.08/З від 29.08.2008 року в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору № 19/Т.24.06.08/К від 29.08.2008 року.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» (29010, м. Хмельницький, вул. В. Чорновола, 88; ) витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 1 218, 00 грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» (29010, м. Хмельницький, вул. В. Чорновола, 88; ) витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення в апеляційній інстанції у розмірі 2 679, 60 грн.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» (29010, м. Хмельницький, вул. В. Чорновола, 88; ) витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення в касаційній інстанції у розмірі 2 923, 20 грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» (29010, м. Хмельницький, вул. В. Чорновола, 88; ) витрати на оплату експертизи у розмірі 7 142, 60 грн.

6.Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 02.10.2017

Суддя Ю.О.Підченко