УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.10.2017Справа № 910/17119/17

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заявиРегіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 7 144,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - РВ ФДМУ по м. Києву, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення 7 144,00 грн.

Дослідивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Із позовної заяви вбачається, що РВ ФДМУ по м. Києву заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 7 144,00 грн.

Судовий збір згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р. передбачено, що станом на 01.01.2017 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Отже, заявляючи майнову вимогу в даному позові, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. (1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), проте, вимоги закону не виконав, а подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність фінансування установи.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що воно (клопотання) задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

РВ ФДМУ по м. Києву обгрунтував своє клопотання тим, що згідно із п. 15 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 р. № 678, позивач утримується за рахунок коштів Державного бюджету України та станом на 03.10.2017 р. у позивача відсутні кошти, призначені для сплати судового збору.

Проте, необхідно зазначити, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору. Але зі змісту обґрунтувань РВ ФДМУ по місту Києву щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається, що в подальшому позивач матиме можливість оплатити збір. При цьому відсутність фінансування позивача не є виключною обставиною для звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до статті 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, а також на принципі змагальності сторін, що є гарантією всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи. Порушення конституційних принципів правосуддя є неприпустимим.

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору позивачу у даному випадку.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 7 144,00 грн. та додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Головіна К.І.