донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

09.10.2017 справа №908/5914/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:ОСОБА_5 довір. не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд", м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від10.02.2016
у справі№ 908/5914/15 (суддя Алейникова Т.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд", м. Запоріжжя
простягнення 172 071,99 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі №908/5914/15:

- задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд";

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" (69009, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 23, 38191426) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) - 109928 (сто дев'ять тисяч девятсот двадцять вісім) грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 28621 (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять одна) грн. 49 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28574 (двадцять вісім тисяч пятсот сімдесят чотири) грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 4947 (чотири тисячі девятсот сорок сім) грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.) та судовий збір в розмірі 2581 (дві тисячі пятсот вісімдесят одна) грн. 08 коп.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд", м. Запоріжжя звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі №908/5914/15 та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, враховуючи той факт, що судом першої інстанції не було в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначив, що представник відповідача не діяв в інтересах юридичної особи, яку представляв, зокрема зважаючи на незаявлене суду клопотання про застосування строків позовної давності до основного зобовязання та до сум пені, які стягнуті з відповідача. За таких обставин, зважаючи на той факт, що представник відповідача діяв не в інтересах відповідача і своїми діями шкодить відповідачу, місцевий господарський суд повинен був зобовязати зявитись в судове засідання директора товариства, розяснити йому процесуальні права, а вже потім приймати рішення. Також зазначив, що оскаржуване рішення не є чітким і зрозумілим, із його тексту неможливо зрозуміти за який період стягнуто суми основного боргу, відсотки, пені, що призводить до покладання на відповідача подвійної відповідальності та нарахування коштів за періоди в які вже стягнуто грошові кошти.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2017р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Будко Н.В., Малашкевич С.А.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.10.2017р., у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці та звільненням судді Малашкевича С.А. з посади, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Склярук О.І., Черноти Л.Ф.

Позивач у судовому засіданні 09.10.2017р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Відповідач у судове засіданні 09.10.2017р. не прибув, через канцелярію суду надав клопотання за підписом ОСОБА_6, яким просив відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату. В обґрунтування вищевказаного клопотання зазначив, що він є єдиним представником товариства та не може зявитись у судове засідання, у звязку із раптовою хворобою.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо залишення його без задоволення, зважаючи на відсутність жодних доказів хвороби представника відповідача, можливість явки у судове засідання директора товариства, на той факт, що явка сторін у судове засідання не визнавалась обовязковою, а також на встановлений принцип недопустимості затягування судового процесу.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" звернулось до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (далі - банк) із заявою, якою просило відкрити поточний рахунок та картковий рахунок в національній валюті. На підставі вищевказаної заяви Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк було відкрито Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" поточний рахунок №7193 та картковий рахунок №1137 в національній валюті України.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" підписало заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.03.2015р. відповідно до якої, приєдналось до Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови), ОСОБА_7, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування. У вищевказаній заяві зазначено, що своїм підписом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" приєднується та зобовязується виконувати умови, що викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_8 ОСОБА_7 Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів так і додаткових угод до вказаного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS ресурс, зазначений банком). Під час укладання договорів, а також додаткових угод до останніх, банк та клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку та підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Таким чином сторони уклали договір банківського обслуговування б/н від 04.03.2015р.

Відповідно до п.3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі-ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших). ОСОБА_7 здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Сторони погодились, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється банком на кожний операційний день. У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому даними "Умовами та правилами надання банківських послуг", клієнт зобов'язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного у повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого клієнту у будь-якій з форм, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг". В іншому випадку грошове зобов'язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, зазначеного в повідомленні.

Пункт 3.2.1.1.6 Умов встановлює наступне: ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) (п. 3.2.1.1.8 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов при укладенні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

За змістом п. 3.2.1.2.2 Умов клієнт зобов'язується використовувати кредит на цілі, визначені п. 3.2.1.1.1 даних Умов, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п. п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.17, сплатити банку винагороду відповідно до пунктів 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, 3.2.1.4.11.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1.1 Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п. 3.2.1.4.1.2, п. 3.2.1.4.1.3 Умов).

Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8; відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку (п. 3.2.1.4.3 Умов).

Згідно з п. 3.2.1.4.4 Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності з п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. ОСОБА_7 може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 грн.

За приписами п. 3.2.1.4.5 Умов клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.4. Сплата винагороди здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода оплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату визначеної в даному пункті строку. Нарахування здійснюється в дату сплати.

Цей договір, а саме обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань Сторонами за цим Договором.

Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (п. 3.2.1.5.7 Умов).

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

За своєю правовою природою договір банківського обслуговування б/н від 04.03.2015р. (разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг до яких приєднався відповідач), містить в собі ознаки як договору банківського рахунку так і кредитного договору, згідно останньому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання договору банківського обслуговування б/н від 04.03.2015р. банк встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн. з 04.03.2015р., 110000 грн. з 05.05.2015р. про що свідчать довідки ПАТ КБ Приватбанк від 04.03.2015р. та від 05.05.2015р.

Факт видачі кредиту підтверджується матеріалами справи, зокрема банківськими виписками по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" та не спростовано останнім.

В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі та у встановлені строки не виконало, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість, яка складається зі сплати простроченої заборгованості по кредиту в сумі 109928,31 грн. за період з 10.06.2015р. по 16.11.2015р., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 28621,49 грн. за період з 02.04.2015р. по 16.11.2015р., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4947,40 грн. за період з 01.04.2015р. по 16.11.2015р., яка була правомірно стягнута судом першої інстанції.

Факт наявності вищевказаної заборгованості відповідача підтверджується виписками з особового рахунку, що додані до матеріалів справи, які, за змістом ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є належними доказами, які підтверджують наявність/відсутність та розмір відповідної заборгованості. Будь-яких належних доказів, в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про відсутність боргу перед ПАТ КБ Приватбанк відповідачем суду не надано.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 28574,79 грн. за період з 01.07.2015 р. по 16.11.2015р.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.216 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов передбачено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_7 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За умовами договору (п. 3.2.1.5.4) нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років із дня, коли відповідне зобов'язання повинне було бути виконане клієнтом.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 28574,79 грн., нарахованої за період з 01.07.2015 р. по 16.11.2015р., яка була нарахована внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань щодо сплати заборгованості за кредитом та процентів за договором банківського обслуговування б/н від 04.03.2015р.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України в постанові від 10.07.2017р. по справі №905/2432/15.

Посилання скаржника на той факт, що представник відповідача не діяв в інтересах юридичної особи, яку представляв, зокрема зважаючи на незаявлене суду клопотання про застосування строків позовної давності до основного зобовязання та до сум пені, які стягнуті з відповідача, у звязку із чим місцевий господарський суд повинен був зобовязати зявитись в судове засідання директора товариства, розяснити йому процесуальні права, а вже потім приймати рішення, не приймаються судовою колегією апеляційної інстанції, враховуючи наступне:

- як вже зазначалось вище, п. 3.2.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. За таких обставин, зважаючи на той факт, що відповідач отримав кредит в 2015 році, строк позовної давності щодо стягнення заявлених позивачем сум не пропущено;

- відповідачем не надано жодних належних доказів в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили, що представник відповідача діяв не в інтересах юридичної особи;

- в матеріалах справи міститься заява відповідача (а.с. 44), якою останній просив суд першої інстанції відкласти розгляд справи, у звязку із необхідністю надання доказів у справі та можливим врегулювання спору у добровільному порядку. Вищевказана заява підписана діючим на той час директором ОСОБА_9, що свідчить про обізнаність останнього із наявним спором у суді, що як наслідок зумовлювало можливість останнього приймати участь у судових засіданнях у разі виникнення такого бажання;

- апелянт обґрунтував вищевказані посилання ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. В той же час, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд" ОСОБА_10 діяв на підставі виданої довіреності від 26.01.2016р., а не установчих документів юридичної особи чи закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі №908/5914/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комерц-Гранд", м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі №908/5914/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі №908/5914/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3