ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017р. Справа № 917/1055/17

За позовом Комунального підприємства "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району", вул. Шевченка, 17, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2, м. Полтава, Полтавська область, 36020

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6);

2. ОСОБА_1 акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ», Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

про визнання дій незаконними (протиправними) та скасування оперативно-господарської санкції.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Семчук О.С.,

суддя Киричук О.А.,

суддя Безрук Т.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (керівник);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 75 від 15.12.2016р.);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ НАК "Нафтогаз України": ОСОБА_4 (довіреність від 14.04.2017р.);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "УКРТРАНСГАЗ": ОСОБА_5 (довіреність № 2-341 від 28.12.2016р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району" (далі позивач/ КП "Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі відповідач/ ПАТ "Полтавагаз") про визнання дій незаконними (протиправними) та скасування оперативно-господарської санкції. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач безпідставно виставив позивачу рахунок на компенсацію вартості обсягів небалансу природного газу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.07.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 19.07.2017р. на 11 год. 45 хв., до участі у розгляді справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 акціонерне товариство Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України".

За клопотанням позивача суд ухвалою від 19.07.2017р. продовжив строк вирішення спору на 15 днів та відклав розгляд справи на 31.08.2017р.

В судовому засіданні 31.08.2017р. була оголошена перерва до 11.09.2017р.

Ухвалою від 11.09.2017р. суд за власною ініціативою залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ"; за клопотанням позивача справу призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів; розгляд справи відкладено на 05.10.2017р.

На виконання ухвали суду від 11.09.2017р. по справі № 917/1055/17 було здійснено автоматичне визначення складу колегії суддів, за наслідком якого справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Семчук О.С., суддя Киричук О.А., суддя Безрук Т.М. (протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.09.2017р.).

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що він правомірно направив позивачу акт компенсації вартості обсягів небалансу природного газу за грудень 2016 року та виставив рахунок на сплату вартості небалансу.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у письмових поясненнях зазначила, що компанія, відповідно до вимог чинного законодавства, не мала підстав для виділення на грудень 2016 року позивачу номінації щодо обсягів природного газу, а також документального оформлення (підписання актів передачі-приймання) використаних обсягів природного газу з ресурсів Компанії.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" у письмових поясненнях зазначила, що в грудні 2016р. ПАТ НАК "Нафтогаз України" на позивача номінацію не надавала.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує.

Представники третіх осіб в судовому засіданні надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 05.10.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін на третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є комунальним підприємством, якому надано ліцензію Серія АЕ №190715 від 26.12.2012р. на здійснення господарської діяльності з виробництва теплової енергії.

29.09.2016р. між позивачем та ОСОБА_1 акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ НАК "Нафтогаз України") було укладено договір постачання природного газу № 3794/16/7-ТЕ-24.

Відповідно до умов договору № 3794/16/7-ТЕ-24 постачальник - ПАТ НАК "Нафтогаз України" зобов'язався поставити споживачеві (позивачу) у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язався оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) (п. 1.1., 1.2., 1.3. договору № 3794/16/7-ТЕ-24).

Згідно п. 2.1. договору № 3794/16/7-ТЕ-24 постачальник передає споживачу у грудні 2016 року природний газ обсягом до 240,0 тис.куб.метрів.

31.10.2016р. між позивачем та ПАТ НАК "Нафтогаз України" було укладено договір постачання природного газу № 3795/16/7-БО-24.

Відповідно до умов договору № 3795/16/7-БО-24 постачальник - ПАТ НАК "Нафтогаз України" зобов'язався поставити споживачеві (позивачу) у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язався оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п. 1.1., 1.2. договору № 3795/16/7-БО-24).

Згідно п. 2.1. договору № 3795/16/7-БО-24 постачальник передає споживачу у грудні 2016 року природний газ обсягом до 25,0 тис.куб.метрів.

20.12.2016р. між позивачем та ПАТ НАК "Нафтогаз України" було укладено договір постачання природного газу № 3826/16/7-КП24.

Відповідно до умов договору № 3826/16/7-КП24 постачальник - ПАТ НАК "Нафтогаз України" зобов'язався поставити споживачеві (позивачу) у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов'язався оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій (п. 1.1., 1.2. договору № 3826/16/7-КП24).

Згідно п. 2.1. договору № 3826/16/7-КП24 постачальник передає споживачу у грудні 2016 року природний газ обсягом до 15,0 тис.куб.метрів.

Пунктом 3.2. вищевказаних договорів постачання природного газу сторони договорів погодили, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачанняприродного газу, належним чином оформлену заявку на плановані обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися планованими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 цього договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір наданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 договору.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.4. договорів).

Відповідно до п. 3.8. договорів у разі коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об'єктами споживача, споживач зобов'язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. При цьому споживач погоджується на оплату в безумовному порядку вартості наданої постачальникові оператором газотранспортної системи послуги з балансування.

Згідно п. 6.5. договорів оплата споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування здійснюється з урахуванням положень пункту 3.8 цього договору з урахуванням таких особливостей:

- споживач сплачує постачальнику вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування протягом п'яти банківських днів з дня отримання рахунка постачальника;

- оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника, який зазначається в надісланому споживачеві рахунку із призначенням платежу.

У разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем вартості послуги з балансування оператора газотранспортної системи згідно із складеним постачальником та надісланим споживачеві рахунком, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та законодавством.

Відповідно до Заяви - приєднання № 503Р від 05.02.2016р. до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) відповідач (оператор ГРМ за договором) здійснює розподіл природного газу для задоволення потреб споживачів позивача (споживач за договором) за Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір розподілу) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р.).

В пункті 2.1 Договору розподілу визначено, що Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

03.01.2017р. ОСОБА_6 № 503Р/12 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ, відповідно заяви - приєднання, між відповідачем та позивачем підтверджено, що споживачем прийнято за даними комерційного вузла обліку газу 247588 куб.м. природного газу, приведених до стандартних умов.

17.12.2015р. між відповідачем (замовник за договором) та ОСОБА_1 акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (далі - ПАТ "УКРТРАНСГАЗ") (Оператор за договором) було укладено договір транспортування природного газу № НОМЕР_1 (далі - договір транспортування).

Відповідно до умов договору транспортування Оператор надає Замовнику (ПАТ «Полтавагаз») послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у Договорі (п. 2.1.).

Згідно п. 5.1. договору транспортування порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються Сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору. На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) (п. 5.5. договору).

У разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов'язаний сплатити Оператору за послуги балансування (п. 9.1. договору).

Пунктом 11.1. договору транспортування встановлено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора, на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу газотранспортної системи та розділу IX цього договору (п. 11.4. договору).

ПАТ «Укртрансгаз» листом № 1001ВИХ-17-905/1001.14 від 31.05.2017р. направлено відповідачу ОСОБА_6 від 25.05.2017р. № 12-16- - баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за грудень 2016 року та рахунок № 12-16- від 25.05.2017р. на суму 2 548 452,98 грн.

02.06.2017р. листом № 17/1526 на підставі листа ПАТ «Укртрансгаз» відповідач направив на адресу позивача ОСОБА_6 від 25.05.2017р. надання компенсації вартості обсягів небалансу природного газу за грудень, рахунок № У від 01.06.2017р. на суму 4 247 421,66 грн., розрахунок вартості небалансу природного газу за грудень 2016.

Позивач стверджує, що всі умови, передбачені договорами поставки природного газу від 29.09.2016р. № 3794/1617-ТЕ-24; від 31.10.2016р. № 3795/1617-БО-24 та від 20.12.2016р. № 3826/1617-КП24 (далі - договори поставки) стосовно узгодження планових обсягів використання газу в грудні 2016 року ним було виконано належним чином, в зв'язку з цим немає підстав обсяги спожитого позивачем газу у грудні 2016 року кваліфікувати як обсяги небалансів операторів ГРМ, зазначені обсяги повинні бути віднесені на рахунок постачальника ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

У зв'язку з цим позивач просить суд визнати дії відповідача по нарахуванню Комунальному підприємству "Житлово - комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району" вартості компенсації обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р. незаконними (протиправними) та скасувати нараховану йому оперативно - господарську санкцію за грудень 2016р.

Натомість, відповідач стверджує, що при направленні Акту компенсації вартості обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р., рахунку № У від 01.06.2017р., розрахунку вартості небалансу природного газу за грудень 2017р. ПАТ «Полтавагаз» діяло в порядок і спосіб, встановлені Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. № 1379/27824, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. № 1378/27823, умовами договору розподілу природного газу №503 Р від 30.12.2016 p., умовами договору № від 17.12.2015.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень вказаних норм, суд здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Реалізуючи передбачене ст. 1 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так, позивач просить суд визнати дії відповідача по нарахуванню вартості компенсації обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р. незаконними (протиправними).

Суд зазначає, що самі дії відповідача по нарахуванню позивачу вартості компенсації обсягів небалансу природного газу, не встановлюють для позивача будь-якого обовязку (сума не стягується).

Позивачем не доведено, що дії відповідача порушують його права та охоронювані законом інтереси та породжують відповідні негативні наслідки, відтак, спосіб захисту немає наслідком поновлення його прав.

З огляду на викладене, оскільки позивач не довів порушення відповідачем своїх прав, вимога позивача про визнання дій відповідача по нарахуванню вартості компенсації обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р. незаконними (протиправними) задоволенню не підлягає .

При цьому, обставини правомірності чи неправомірності нарахування Комунальному підприємству "Житлово - комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району" вартості компенсації обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р. судом в межах даної справи не досліджуються, з огляду на висновки суду щодо відсутності порушеного права.

Стосовно вимоги позивача про скасування оперативно-господарської санкції, суд зазначає наступне.

Поняття оперативно-господарських санкцій визначено в ст. 235 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання. Види санкцій встановлені в ст. 236 ГК України, цей перелік не є вичерпним. Сторони можуть передбачити в договорі інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням

оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Отже, виходячи з вказаної норми, головною умовою застосування оперативно-господарських санкцій є вказівка про це у договорі, тобто можливість застосування таких санкцій має бути узгоджена обома сторонами. Сторони можуть застосовувати лише ті санкції, які вони закріпили у договорі та порядок застосування оперативно-господарських санкцій регулюється виключно договором.

Суд встановив, що Типовим договором розподілу природного газу до якого приєднався позивач своєю заявою № 503Р від 05.02.2016р. не встановлено оперативно-господарської санкції що є предметом позову.

Натомість, підпунктом 2) пункту 9.1. вказаного договору сторони погодили, що у разі відсутність підтвердженого обсягу природного газу у споживача або перевищення його місячного підтвердженого обсягу природного газу, оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні також підтвердили відсутність відповідної санкції в договорі.

Виходячи з положень вищевказаних норм, виставлення відповідачем позивачу

рахунку від 01.06.2017р. N У на суму 4 247 421,66 грн. (на підставі Акту № 3 від 25.05.2017р. компенсація вартості обсягів небалансу природного газу за грудень 2016р.) не є оперативно-господарською санкцією у розумінні статті 237 ГК України, зокрема,

виставлення рахунку до оплати не тягне за собою негативних наслідків для позивача та не є обов'язковим до оплати.

Тобто, в заявлених позовних вимогах про скасування оперативно -

господарської санкції, відсутній факт застосування оперативно-господарської санкції. Зокрема, з матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що позивач добровільно сплатив чи відповідач стягнув з позивача вказану суму в примусовому порядку.

З огляду на вищевикладене, позивачем не доведено нарахування відповідачем саме оперативно - господарської санкції. В справі відсутні докази її застосування в розумінні статті 237 ГК України.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, які права чи охоронювані законом інтереси позивача були порушені відповідачем, вимога позивача про скасування оперативно - господарської санкції за грудень 2016р. є безпідставною та не обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає (судом врахована правова позиція викладена в Постанові ВГСУ від 19.01.2006р. по справі 2-16/5807-2005).

Відповідно до приписів ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України встановлено вимоги щодо належності та допустимості доказів. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведених приписів, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зобов'язаний довести, яким чином порушуються його права та законні інтереси.

Судом не встановлено та позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

Повне рішення складено 09.10.2017р.

Головуючий суддя О.С. Семчук

Суддя О.А. Киричук

Суддя Т.М. Безрук