ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 925/116/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Вовк І.В.,
Грек Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 та рішення господарського суду Черкаської області від 14.02.2017 у справі № 925/116/17

за позовомУправління Пенсійного фонду України в місті Черкаси
доДепартаменту соціальної політики Черкаської міської ради
простягнення 4 384, 03 грн.,
представники сторін у судове засідання не з'явились,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення 4 384, 03 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 14.02.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017, позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4 384, 03 грн. заподіяної шкоди.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені судові рішення колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Управлінням Пенсійного фонду України в місті Черкаси призначена пенсія по інвалідності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Для призначення зазначеної пенсії враховано довідку про заробітну плату від 21.06.2011 № 3001/17-02-12, видану Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради.

При проведенні позивачем перевірки щодо підтвердження достовірності даних у довідці про заробітну плату встановлено, що в довідці від 21.06.2011 № 3001/17-02-12 є розходження в сумах заробітної плати між первинними документами, наданими на перевірку та довідкою про складові заробітної плати.

За результатами документальної перевірки достовірності подання довідки про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії по Закону України "Про державну службу" позивачем 06.06.2016 складено акт № 326/13, відповідно до якого: під час перевірки виявлено розходження в сумах заробітної плати між первинними документами, наданими на перевірку (особовими рахунками ОСОБА_4 за 2009-2011 роки) та довідкою про складові заробітної плати від 21.06.2011 № 3001/17-02-12; за результатами перевірки страхувальником проведено розрахунок премії і надбавки в середньому розмірі за періоди знаходження ОСОБА_4 у щорічних відпустках та на лікарняному у відповідності з постановами Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, від 26.09.2001 № 1266; рекомендовано Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради для вірного обчислення пенсії ОСОБА_4 видати нову довідку про складові заробітної плати з урахуванням зауважень, зазначених в акті зустрічної перевірки.

У описовій частині акта зазначено, що під час складання довідки не було проведено розрахунок в середньому розмірі зазначених надбавок і премій за час перебування ОСОБА_4 у щорічних відпустках - в серпні, вересні 2009 року; січні, липні, серпні 2010 року, в січні 2011 року; на лікарняному - в січні, березні, жовтні, листопаді 2010 року; квітні, травні, червні 2011 року. Також не було враховано, що ОСОБА_4 перебував у відпустках без збереження заробітної плати у вересні (7 днів), жовтні (5 днів) 2009 року; квітні (1 день), вересні (7 днів) 2010 року.

В свою чергу, відповідачем видано нову довідку про складові заробітної плати ОСОБА_4 від 14.07.2016 № 941/28-5/10.

Позивачем направлено відповідачу претензію від 13.09.2016 за № 14075/12 про повернення суми переплаченої пенсії в розмірі 4 384, 03 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Посилаючись на те, що у зв'язку з недостовірною інформацією про заробітну плату, наданою відповідачем, пенсіонеру по інвалідності ОСОБА_4 було виплачено пенсію по інвалідності у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством, чим завдано державі матеріальну шкоду у розмірі 4 384, 03 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів обох інстанцій, з огляду на таке.

Судами обох інстанцій встановлено, що при проведенні документальної перевірки достовірності подання довідки про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії по Закону України "Про державну службу" позивачем виявлено невідповідність розрахунку середньої заробітної плати відповідачем у довідці від 21.06.2011 № 3001/17-02-12, а саме - відповідачем під час складання довідки не було проведено розрахунок в середньому розмірі зазначених надбавок і премій за час перебування ОСОБА_4 у щорічних відпустках - в серпні, вересні 2009 року; січні, липні, серпні 2010 року, в січні 2011 року; на лікарняному - в січні, березні, жовтні, листопаді 2010 року; квітні, травні, червні 2011 року. Також не було враховано, що ОСОБА_4 перебував у відпустках без збереження заробітної плати у вересні (7 днів), жовтні (5 днів) 2009 року; квітні (1 день), вересні (7 днів) 2010 року.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно з ч. 1 ст. 65 зазначеного Закону середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Частиною 1 ст. 66 вказаного Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником.

Разом з тим, як встановлено судами обох інстанцій, за результатами перевірки позивачем виявлено, що відповідачем при розрахунку заробітної плати не були враховані положення постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

Відповідно до зазначеної постанови, обчислення середньої заробітної плати для призначення пенсій здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В свою чергу, відповідно до п.п. а) п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, цей Порядок застосовується у випадку, зокрема, надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Тобто зазначений Порядок регулює питання обчислення середньої заробітної плати для оплат часу щорічної відпустки, а не пенсій, і таке обчислення провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

В свою чергу, відповідні щомісячні виплати (крім посадових окладів, надбавки за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років), які включаються в заробітну плату для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", за час перебування у відпустці, відрядженні, отримання оплати по тимчасовій непрацездатності, вказуються в довідці про заробітну плату в розмірах, які обчислюються виходячи із середнього розміру цих виплат. Розміри надбавок та премій за час перебування державного службовця у відпустці без збереження заробітної плати, виходячи із середнього розміру цих виплат, не визначаються, оскільки час перебування у таких відпустках не оплачується.

Крім цього, відповідачем при складанні довідки від 21.06.2011 № 3001/17-02-12 не були враховані положення постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", яка врегульовує розмір щомісячних виплат за місяці перебування на лікарняному, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід), для застрахованих осіб у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Судами обох інстанцій встановлено, що в результаті перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі нової довідки від 14.07.2016 № 941/28-5/10, розмір пенсії зменшився, а відтак, наявний факт переплати пенсії за період з 01.07.2011 по 31.08.2016 в сумі 4 384,03 грн.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Враховуючи викладене колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів, що з боку відповідача наявний склад порушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України, у зв'язку з чим з останнього на користь позивача підлягає стягненню 4 384, 03 грн. матеріальної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене та беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного та рішення місцевого господарських судів у даній справі, оскільки в межах касаційного провадження скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судами норм матеріального та/або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 - без змін.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Вовк І.В.
Грек Б.М.