ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"06" жовтня 2017 р. Справа № 6/227-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Суми (вх. 2989 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 04 липня 2017 року у справі №6/227-09

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, м. Суми

до боржника Публічного акціонерного товариства "Центролит", м. Суми

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04 липня 2017 року (суддя Соп'яненко О.Ю.) відмовлено у задоволенні заяви б/н, б/д (вх.№1342(з) від 27.04.2017р. ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог до боржника та включення їх до першої черги вимог кредиторів (т.56, а.с.138-141).

ОСОБА_1 з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 04 липня 2017 року у справі №6/227-09 та прийняти нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги на загальну суму 115359,42грн., з яких середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 87482,16грн., компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати в сумі 27877,26грн., та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника ПАТ "Центролит".

Одночасно скаржник просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Сумської області від 04 липня 2017 року у зв'язку із усуненням допущених недоліків згідно ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Вимогами частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною першою статті 95 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України, обов'язок надсилання копій іншій стороні (сторонам) покладається на апелянта.

Виходячи зі змісту наведеної норми, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення іншої сторони по справі про оскарження цією особою судових рішень, адже не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені як в статті 129 Конституції України, так і в статтях 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями), належним доказом надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншій стороні є розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо). Також належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги може вважатися доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії; витяг з відповідного реєстру або належним чином засвідчена копія витягу.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017р. та 13.09.2017р. повернуто апеляційну скаргу заявникові із посиланням на відсутність доказів надіслання копій скарги сторонам у даній справі, зокрема, кредиторам ПАТ "Центролит", вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів боржника ухвалою господарського суду Сумської області від 26.06.2012р. у даній справі.

Однак, при повторному поданні скарги апелянтом не надано доказів надіслання копій апеляційної скарги кредиторам, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів боржника вказаною ухвалою, а саме: Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Гломерон Трейдінг Лімітед»; Сумському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сумської міської виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; Товариству з обмеженою відповідальністю «Перше ремонтно-будівельне управління».

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Сумської обласної від 27 лютого 2014 року у справі №6/227-09, текст якої розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Центролит".

Також матеріали справи свідчать, що на засіданні загальних зборів кредиторів у справі № 6/227-09 про банкрутство ПАТ "Центролит", оформлених протоколом № 4 від 15 серпня 2014 року, на яких вирішувалось питання щодо обрання комітету кредиторів ПАТ "Центролит", прийнято рішення включити до складу комітету кредиторів ПАТ "Центролит"- ПрАТ «Інтер-Контракт», ТОВ «Інтер-контракт» та ПКзОВ «Гломерон Трейдінг Лімітед» (т. 42, а.с.194-197), тоді як в матеріалах, долучених до апеляційної скарги, відсутні докази направлення копій апеляційної скарги кредиторам, включених до складу комітету кредиторів боржника - ПАТ "Центролит", а саме: ТОВ «Інтер-контракт», ПКзОВ «Гломерон Трейдінг Лімітед».

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

З огляду на викладене та враховуючи ненадіслання копій апеляційної скарги кредиторам та ліквідатору, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Також колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Разом з тими, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду апеляційної інстанції, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника надсилати копію апеляційної скарги іншій стороні з метою її повідомлення про оскарження рішення суду першої інстанції та надання іншій стороні можливості реалізувати свої права, передбачені, зокрема, ст. 22 ГПК України, щодо заявлення клопотань, надання усних та письмових пояснень, заперечень проти доводів скаржника тощо. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати апеляційну скаргу заявнику.

Крім того, суд апеляційної інстанції залишає без розгляду клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 91, п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Сумської області від 04 липня 2017 року у справі №6/227-09 повернути заявникові.

Додаток: тільки заявникові - апеляційна скарга разом з доданими до неї документами - всього на 22 арк.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Лакіза В.В.