донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.10.2017р. справа № 913/54/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: від правонаступника позивача:не зявився ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача: від органу виконання:не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на ухвалу Господарського судуЛуганської області
від28.08.2017р.
по справі№ 913/54/16 (суддя Фонова О. С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ
до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область
орган виконанняГоловне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 30 298,97 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ (далі Позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область (далі Відповідач) суми заборгованості по сплаті за спожиту в грудні 2013р. липні 2014р. активну електроенергію в розмірі 19 613,92 грн, суми інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 7 128,53 грн., суми 3% річних у розмірі 740,15 грн, суми пені в розмірі 4 672,31 грн та суми судових витрат у розмірі 1218,00 грн.

Позивачем, до суду першої інстанції, було надано заяву про уточнення періоду виникнення заборгованості та зменшення позовних вимог № б/н від 04.03.2016р., згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» зазначає, що в позовній заяві помилково вказав період виникнення боргу за спожиту електроенергію в грудні 2013р. липні 2014р., тоді як з розрахунку позовних вимог та з матеріалів, поданих до суду на підтвердження своїх доводів, вбачається, що правильним є період: січень-жовтень 2014р., грудень 2014р., вересень-грудень 2015р.

Так, згідно вказаної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 20 951,62 грн за електроенергію спожиту у січні-жовтні 2014р., грудні 2014р., вересні - грудні 2015р., пеню у сумі 2 371,80 грн, інфляційні нарахування у сумі 6 326,09 грн та 3% річних у сумі 649,46 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.03.2016р. по справі № 913/54/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» борг у сумі 20 951,62 грн за електроенергію, пеню у сумі 2 371,80 грн, інфляційні нарахування у сумі 6326,09 грн та 3% річних у сумі 649,46 грн та судовий збір в сумі 1 147,70 грн.

На виконання зазначеного вище рішення, Господарським судом Луганської області було видано відповідні накази про примусове стягнення від 01.04.2016р.

22.05.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» («Первісний кредитор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» («Новий кредитор») було укладено договір відступлення права вимоги № У-470-17/Л-433-17 (далі «Договір відступлення»), за яким позивач відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» право вимоги від відповідача 3% річних у розмірі 649,46 грн за період з 02.08.2014р. по 01.01.2016р., інфляційних нарахувань у сумі 6326,09 грн за період з вересня 2014р. по січень 2016р., пені у сумі 2 371,80 грн за період з 01.01.2015р. по 28.02.2016р., судового збору у сумі 1147,70 грн, всього 10 495,05 грн та передав Новому кредитору всі документи, які підтверджують права, що передаються за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 10.04.2014р. № 496 та Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 03.07.2015р. № 496, про що свідчить акт прийому-передачі документів від 22.05.2017р. згідно Договору про відступлення права вимоги № У-470-17/Л-433-17 від 22.05.2017р.

На підставі зазначеного, 13.06.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго», в порядку ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, звернулося до Господарського суду Луганської області із заявою № 79-01/06/06 від 06.06.2017р. про залучення у справу правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.08.2017р. по справі № 913/54/16 зазначену вище заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» було задоволено.

Залучено до участі у справі № 913/54/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» в межах стягнення з Головного територіального управління юстиції у Луганській області 3 % річних у розмірі 649,46 грн, інфляційних нарахувань у сумі 6 326,09 грн, пені у сумі 2 371,80 грн та судового збору у сумі 1 147,70 грн.

Замінено сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» у процедурі виконання Головним управлінням Державної казначейської служби у Луганської області рішення Господарського суду Луганської області від 15.03.2016р. у справі № 913/54/16 (наказу суду від 01.04.2016 №913/54/16) про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» 3 % річних у розмірі 649,46 грн, інфляційних нарахувань у сумі 6 326,09 грн, пені у сумі 2 371,80 грн та судового збіру у сумі 1 147,70 грн, на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго».

Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить зазначену ухвалу господарського суду скасувати та прийняти судовий акт, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» у задоволені заяви № 79-01/06/06 від 06.06.2017р. про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвалу Господарського суду Луганської області у цій справі не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки остання ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Марченко О. А., Зубченко І. В.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

09.10.2017р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов відзив № 22311/13/7 від 09.10.2017р. на апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, який було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» у судовому засіданні надав відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, проти задоволення останньої заперечував, ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.08.2017р. по справі № 913/54/16 просив залишити без змін.

Представники відповідача та органу виконання у судове засідання не зявилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників позивача, відповідача та органу виконання, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду постановленою з порушенням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, внаслідок порушення відповідачем зобовязань щодо своєчасної та повної оплати отриманої активної електричної енергії, звернувся з позовом до суду про стягнення боргу у сумі 20 951,62 грн за електроенергію спожиту у січні-жовтні 2014р., грудні 2014р., вересні - грудні 2015р., пені у сумі 2 371,80 грн, інфляційних нарахувань у сумі 6 326,09 грн та 3% річних у сумі 649,46 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.03.2016р. по справі № 913/54/16 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, на виконання якого було видано відповідні накази від 01.04.2016р..

Як вже зазначалось раніше, Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго», звернулося до Господарського суду Луганської області із заявою № 79-01/06/06 від 06.06.2017р. про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження, у зв'язку з переходом до нового кредитора за укладеним договором відступлення права вимоги № У-470-17/Л-433-17 від 22.05.2017р. права вимоги виконання зобовязань за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 10.04.2014р. № 496 та Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 03.07.2015р. № 496 (далі Основний договір), які були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (Кредитором) та Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області (Боржник).

Так п. 1.2 Договору відступлення сторони визначили, що згідно ст.514 Цивільного кодексу України до Нового кредитора перейшли права грошової вимоги Первісного кредитора відносно Боржника по Основному договору в обсязі боргового зобовязання за період з серпня 2014 року по лютий 2016 року, встановленого рішенням Господарського суду Луганської області від 15.03.2016 у справі №913/54/16, а саме: 3% річних у розмірі 649,46 грн за період з 02.08.2014 по 01.01.2016, інфляційних нарахувань у сумі 6326,09 грн за період з вересня 2014 року по січень 2016 року, пені у сумі 2371,80 грн за період з 01.01.2015 по 28.02.2016, судового збору у сумі 1147,70 грн, всього 10495 грн 05 коп.

Відповідно до п. 3.3 Договору відступлення, згідно ст.25 ГПК України та на підставі даного Договору, Новий кредитор зобовязаний звернутися до Господарського суду Луганської області із відповідною заявою про залучення у господарській справі №913/54/16 правонаступника Первісного кредитора Нового кредитора.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 121-4 ГПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У частині 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Правонаступництво у виконавчому провадженні може настати, по-перше, у випадку загального (універсального) правонаступництва (реорганізація юридичної особи) (ч. 1 ст. 104 ЦК), по-друге, у випадку часткового (сингулярного) правонаступництва (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК), переведення боргу (ст. 520 ЦК).

Зі змісту ч. 1 статті 25 ГПК України випливає, що перелік підстав заміни особи правонаступником не є вичерпним. Інші підстави заміни особи її правонаступником можуть бути пов'язані із змінами суб'єктного складу матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір.

Договір про відступлення права вимоги № У-470-17/Л-433-17 від 22.05.2017р. укладено після прийняття Господарським судом Луганської області рішення у даній справі про стягнення боргу у сумі 20 951,62 грн за електроенергію, пеню у сумі 2 371,80 грн, інфляційні нарахування у сумі 6326,09 грн та 3% річних у сумі 649,46 грн та судовий збір в сумі 1 147,70 грн, яке не виконано станом на час розгляду заяви про заміну сторони. Тобто договір укладено та заміна кредитора відбулась на стадії виконання судового рішення.

Так, постановляючи спірну ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредитору та відбувається на підставі укладеного ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Втім, виходячи зі змісту оспорюваної ухвали суду, останній замінив стягувача у виконавчому провадженні у тому числі й щодо суми судового збору 1 147,70 грн., (не зважаючи на те, що умовами договору відступлення права вимоги до цесіонарія перейшло право вимагати від боржника належного виконання саме зобовязань за договором), що на думку судової колегії є помилковим.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною пятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобовязанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Так, заміна кредитора у зобовязанні, як і саме зобовязання, є інститутом цивільного права, а відносини, повязані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Ухвалою від 28.08.2017р. у цій справі Господарський суд Луганської області, не замінюючи кредитора у зобовязанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, у частині суми судового збору фактично замінив стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що відступлення права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 19.08.2014р. у справі № 923/945/13.

Відповідно до ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заміна Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», як стягувача на нового стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» має місце також й в частині стягнення з боржника суми судового збору в розмірі 1 147,70 грн, відтак, спірна ухвала в цій частині підлягає зміні.

Зважаючи на зазначене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає заперечення скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, та те, що чинним законодавством не передбачено відступлення права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про зміну ухвали місцевого господарського суду, як таку, що прийнята при неповному зясуванні усіх обставин справи та в порушення норм діючого матеріального права.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.08.2017р. по справі № 913/54/16 змінити.

Викласти другий та третій абзаци резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«…Залучити до участі у справі № 913/54/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» в межах стягнення з Головного територіального управління юстиції у Луганській області 3 % річних у розмірі 649,46 грн, інфляційний нарахувань у сумі 6 326,09 грн та пені у сумі 2 371,80 грн.

Замінити сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд. 35-а, ідентифікаційний код 31443937; фактична адреса: 92702, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, буд. 123), у процедурі виконання Головним управлінням Державної казначейської служби у Луганської області рішення Господарського суду Луганської області від 15.03.2016р. у справі № 913/54/16 (наказу суду від 01.04.2016р. № 913/54/16) про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, ідентифікаційний код 34941884) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд. 35-а, ідентифікаційний код 31443937) 3 % річних у розмірі 649,46 грн, інфляційних нарахувань у сумі 6 326,09 грн та пені у сумі 2 371,80 грн, на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськобленерго» (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 24, 2-й поверх, кімната 5, ідентифікаційний код 39104114).…».

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників:

1 позивачу;

1 - правонаступнику;

1 відповідачу;

1 - органу виконання;

1 до справи;

1 ГСЛО;

ОСОБА_5

тел.: 702-01-54