ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 жовтня 2017 р. Справа № 903/654/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

до відповідача: Закритого акціонерного товариства "Волинь-Лада"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ЛСКАП "Луцькспецкомунтранс";

- ПАТ "Сведбанк";

- Управління ПФУ у м.Луцьк;

- Другий Відділ ДВС Луцького МУЮ

про звільнення майна з арешту

Суддя Костюк С.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, дов.від 11.07.2017 року;

від відповідача: н/з;

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ЛСКАП "Луцькспецкомунтранс": н/з;

- ПАТ "Сведбанк": н/з;

- Управління ПФУ у м.Луцьк: н/з;

- Другий Відділ ДВС Луцького МУЮ: н/з.

Права та обовязки учаснику судового процесу розяснено відповідно до ст. ст. 20,22 ГПК України.

Відводу судді не заявлено.

Клопотання про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" ставить вимогу звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус №2, загальною площею 625,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Луцьк вул.Кільцева, буд,1; адміністративно-побутовий корпус №1, загальною площею 1275,4 кв.м.,що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Луцьк вул.Кільцева, буд. 1, на яке було накладено арешти згідно постанов державних виконавців:

- 31.05.2017 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 08.11.2010 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 10.03.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_5 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 15.03.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 18.08.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 19.06.2012 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження.

При обґрунтуванні заявленої вимоги вказує, що 14.08.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (банк) та ЗАТ "Волинь Лада" (позичальник) було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/037/2007, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 125000,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між банком та позичальником укладено договір іпотеки №РМ-SME-А00/036/2007, предметом якого є нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус №2 /Б-2/ загальною площею 625,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1. По даному договору Банк є іпотекодержателем. На іпотечне майно Державною виконавчою службою накладено арешт, що підтверджено відповідною постановою.

29.10.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (банк) та ЗАТ "Волинь Лада" (позичальник) було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/062/2007, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 300 000,00 дол. США. З метою забезпечення даного договору 30.10.2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки № РМ-SME-А00/116/2008, предметом якого є нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус №1 /А-2/ загальною площею 1275,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1. По даному договору Банк є іпотекодержателем. На іпотечне майно Державною виконавчою службою накладено арешт, що підтверджено відповідною постановою.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договори купівлі-продажу кредитного портфеля та відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними та іпотечними договорами укладеними з відповідачем.

Враховуючи те, що заборгованість за кредитними договорами складає 11422267,36 грн., а експертна вартість іпотечного майна відповідно до висновку експерта 4273249,00 грн., при його реалізації борг не буде погашений.

За ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За ст. 36 даного Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно договору іпотеки, з доповненнями та додатками, визначено, що у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з умовами договору факторингу та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (позивач) прийняло право вимоги за кредитними договорами від 14.08.2007року № CM-SME-A00/037/2007 року, 29.10.2007 року № CM-SME-A00/062/2007 та іпотечними договорами № CM-SME-A00/062/2007 від 14.08.2007 року, № CM-SME-A00/055/2007від 30.10.2007 року, які було укладено між ЗАТ "ОТП Банк" та ЗАТ "Волинь Лада".

Ухвалою суду від 19.08.2017 року зазначених позивачем 3-х осіб: Другий відділ виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, Управління ПФУ у м.Луцьку, ПАТ «Сведбанк», ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» залучено третіми особами на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвали суду від 19.08.2017 року, 06.09.2017 року надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в позовній заяві: 43010, Волинської області, м.Луцьк, вул.Кільцева,1, повернулись до суду. Згідно з поштовою відміткою на конверті причина повернення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ЗАТ «Волинь Лада» є: 43010, Волинської області, м.Луцьк, вул.Кільцева,1.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України в редакції доповнень, внесених Законом України №2453-VІ від 7.07.2010р., ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від15.03.2007р. до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п.3.9.1. п.3.9. постанови №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи те, що підстави відкладення розгляду спору відсутні, справу розглянуто за відсутності пояснення відповідача за наявними в ній матеріалами.

Треті особи вимог ухвал суду від 19.08.2017 року та 06.09.2017 року не виконали в судове засідання не зявились.

Представник позивача в судовому засіданні позовну вимогу підтримав та просить позов задоволити.

З матеріалів справи вбачається наступне.

14.08.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (банк) та ЗАТ "Волинь Лада" (позичальник) було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/037/2007, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 125000,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між банком та позичальником укладено договір іпотеки №РМ-SME-А00/036/2007, предметом якого є нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус №2 /Б-2/ загальною площею 625,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1. По даному договору Банк є іпотекодержателем. На іпотечне майно Державною виконавчою службою накладено арешт, що підтверджено відповідною постановою.

29.10.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (банк) та ЗАТ "Волинь Лада" (позичальник) було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/062/2007, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 300 000,00 дол. США. З метою забезпечення даного договору 30.10.2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки № РМ-SME-А00/116/2008, предметом якого є нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус №1 /А-2/ загальною площею 1275,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1. По даному договору Банк є іпотекодержателем. На іпотечне майно Державною виконавчою службою накладено арешт, що підтверджено відповідною постановою.

Згідно з умовами договору факторингу та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (позивач) прийняло право вимоги за кредитними договорами від 14.08.2007року № CM-SME-A00/037/2007 року, 29.10.2007 року № CM-SME-A00/062/2007 та іпотечними договорами № CM-SME-A00/062/2007 від 14.08.2007 року, № CM-SME-A00/055/2007від 30.10.2007 року, які було укладено між ЗАТ "ОТП Банк" та ЗАТ "Волинь Лада".

Тобто, за вищезазначеними договорами до позивача перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк", в тому числі і ті, що стосуються предмета іпотеки.

Як вбачається з реєстру прав власності на нерухоме майно на майно боржника ЗАТ "Волинь-Лада" накладено обтяження згідно Постанови державної виконавчої служби про арешт майна та заборону на його відчуження (а.с. 52-63).

При дослідженні матеріалів з'ясовано, що Постанови про арешт майна та накладення заборони на його відчуження Другим відділом ДВС Луцького МУЮ виносились на виконання виконавчого листа № 404 від 23.05.2017 року виданого Волинським окружним адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Ч. 7 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачає, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки".

Умовами договору іпотеки з доповненнями та додатками визначено, що у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Верховний суд України, здійснюючи аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку, як заставу нерухомого майна, в листі від 01.02.2015 зазначив наступне.

Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 60 Закону № 606-ХІV обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч. 5 цієї норми у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки визначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У силу положень ст. 54 Закону № 606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя.

Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Враховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі № 898-ІV (ст. 1), відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 54 Закону № 606-ХІV.

Виходячи з зазначеного суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та задовольняє позов.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Звільнити з-під арешту нерухоме майно: адміністративно-побутовий корпус №2 /Б-2/ загальною площею 625,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1 та адміністративно-побутовий корпус №1 /А-2/ загальною площею 1275,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Кільцева,1, на які накладено арешт на підставі постанов державних виконавців:

- 31.05.2017 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 08.11.2010 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 10.03.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_5 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 15.03.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 18.08.2011 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження;

- 19.06.2012 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження.

Повний текст ї

рішення складено

17.10.2017

Суддя С. В. Костюк