ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р. Справа № 917/1152/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Пуль О.А.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 13.06.2017),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 03.06.2016),.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №2618 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 08.08.17 у справі № 917/1152/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Одеський коньячний завод", м.Одеса,

до Приватного підприємства "Явір-2005", м.Полтава,

про визнання договору припиненим.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.08.2017 (суддя Ціленко В.А.) позов задоволено повністю. Визнано припиненим з 01.12.2016 договір № ОСОБА_2/365 - ф від 09.07.2016 про надання послуг з охорони, укладений між Приватним підприємством "Явір - 2005" та Приватним акціонерним товариством "Одеський коньячний завод". Стягнуто з відповідача на користь позивача 1600,00 грн. судового збору.

Відповідач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків місцевого господарського суду обставинам справи і наданим доказам, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт зазначає, що акти від 08.10.2016 та від 23.10.2016 про відсутність працівників охорони на посту не можуть бути підтвердженням невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором, оскільки складені в односторонньому порядку, без участі представників охорони і посилання позивача на вручення цих актів охороні є безпідставним, оскільки на копіях актів стоїть підпис невідомих осіб, без зазначення посад і повноважень; жодних повідомлень в порядку п.4.2.8 договору на адресу керівництва охорони про неналежне виконання працівниками охорони своїх обовязків, а також про намір розірвати договір, позивач відповідачеві не направляв; заявлений позивачем спосіб захисту прав (визнання договору припиненим), що є по суті вимогою про встановлення юридичного факту, не відповідає визначеним законом способу та порядку захисту прав у господарському суді.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.09.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.) вказану скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 18.09.2017, запропоновано учасникам процесу надати суду: відповідачу - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі; позивачу - відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

18.09.2017 відповідач надав пояснення, в яких зазначає, що обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, а саме: повідомлення позивачем відповідача про дострокове розірвання договору №Од/365-ф від 09.07.2016, численні порушення охороною ПП "Явір-2005" умов договору - є недоведеними та безпідставно покладеними в основу оскаржуваного рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 розгляд справи відкладено на 09.10.2017, запропоновано учасникам процесу надати суду: позивачу - відзив на апеляційну скаргу, пояснення та докази в обґрунтування твердження про належне повідомлення відповідача про розірвання договору (зокрема, пояснення щодо повноважень особи, якій було вручено повідомлення - ОСОБА_3 - із зазначенням, чому саме даній особі було вручено повідомлення про розірвання договору), пояснення щодо складення в односторонньому порядку актів про фактичну відсутність охорони на постах тощо; відповідачу - мотивовані пояснення з урахуванням питань, що були предметом розгляду в судовому засіданні 18.09.2017, зокрема, щодо стану розгляду господарським судом Одеської області справи за позовом ПП "Явір-2005" до ПрАТ "Одеський коньячний завод" про стягнення 258572,19 грн. заборгованості за договором №Од/365-ф від 09.07.2016; щодо фактичної наявності або відсутності охоронців на постах у час, вказаний позивачем у складених ним актах; щодо повноважень ОСОБА_3 на отримання кореспонденції, адресованої ПП "Явір-2005", і у разі відсутності таких повноважень - інформацію про те, чи проводилося за даним фактом відповідне службове розслідування тощо.

06.10.2017 у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

09.10.2017 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що повідомлення №294-п від 27.10.2016 про розірвання договору було надано представнику відповідача, однак відповіді не отримано; актами від 01.12.2016 та від 20.12.2016 було зафіксовано відсутність охорони на обєктах ПрАТ "Одеський коньячний завод". Отже, на думку позивача, з 01.12.2016 договір є недіючим, тому у справі №916/1316/17, яка розглядається господарським судом Одеської області, ПП "Явір-2005" безпідставно заявило вимоги до ПрАТ "Одеський коньячний завод" про стягнення заборгованості за послуги охорони за грудень 2016 року та за січень 2017 року. Наполягаючи на тому, що відповідачем було допущено порушення договору, позивач водночас зазначає, що правовою підставою для його розірвання стали не вказані порушення, а положення п.10.4 договору, якими встановлено можливість розірвання даного договору достроково за ініціативою однієї із сторін (незалежно від наявності або відсутності порушень другою стороною умов договору). Посилання апелянта на п.4.1.6 договору, яким визначено, що уповноваженою особою з питань здійснення заходів щодо охорони обєктів, є ОСОБА_4, позивач вважає безпідставними, оскільки, на його думку вказана особа не має права представляти інтереси охорони перед замовником з питань щодо розірвання договору, а відтак, для оперативного вирішення питання щодо розірвання договору, з метою дотримання тридцятиденного строку для повідомлення охорони про розірвання, представникові охорони, який перебував на посту в день складання та підписання повідомлення від 27.10.2016 №294-П (ОСОБА_3Ю.), було вручено вказаного листа, що підтверджується відміткою про отримання. Отже, на думку позивача, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вірно встановив таку обставину як факт розірвання договору за ініціативою ПрАТ "Одеський коньячний завод". Стосовно обраного ним способу захисту порушеного права позивач зазначає, що предметом даного позову є матеріально-правова вимога, що полягає у визнанні за ПрАТ "Одеський коньячний завод" права на дострокове розірвання договору, яке не визнається ПП "Явір-2005", що обумовлює наявність порушеного права та спір про реалізацію цього права, а не встановлення юридичного факту (як стверджує відповідач); оскаржуваним рішенням суд першої інстанції безпосередньо захистив порушене та невизнане з боку відповідача право ПрАТ "Одеський коньячний завод" на розірвання договору в односторонньому порядку, не здійснення чого могло призвести до заподіяння значної шкоди майновим інтересам позивача.

Присутні в судовому засіданні представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до договору № ОСОБА_4/365-ф від 09.07.2016 з додатками, які є його невідємною частиною (а.с. 12), Приватне підприємство "Явір - 2005" (Охорона) зобов'язалося прийняти під охорону відокремлені приміщення (будівлі) та майно, а Приватне акціонерне товариство "Одеський коньячний завод" (Замовник) - оплатити надану послугу на умовах, погоджених сторонами. Вказаний договір укладено строком на 1 рік; якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах і на той же строк (п.10.1, 10.2 договору).

Сторони встановили, що підтвердженням надання послуг за договором є Акт здачі-приймання робіт (надання послуг), що надається охороною для підписання замовнику в двох примірниках в кінці кожного місяця. Замовник повинен не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, підписати Акт здачі-приймання робіт та повернути один примірник охороні або надати вмотивовану відмову від його підписання. У випадку не підписання такого акту та ненадання мотивованої відмови від його підписання у вказаний термін, вважається, що замовником отримані послуги з охорони належної якості, у повному обсязі та своєчасно, у відповідності до умов договору, а обовязок оплати наданих послуг таким, що настав (п.3.3 3.5 договору).

Відповідно до п.10.4 договору, він може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін з попереднім письмовим повідомленням про це другої сторони не менш ніж за 30 діб.

Уповноваженою особою для взаємовідносин із замовником з питань здійснення заходів щодо охорони обєктів визначено начальника Одеського РУО ОСОБА_4 (п.4.1.6 договору).

У червні 2017 року ПП "Явір-2005" звернулося до господарського суду Одеської області про стягнення з ПрАТ "Одеський коньячний завод" заборгованості за вищевказаним договором у сумі 258572,19 грн., у тому числі - згідно з підписаними з боку охорони актами надання послуг за грудень 2016 року на суму 89280,00 грн. та за січень 2017 року на суму 80640,00 грн. (а.с.45). Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2017 у справі № 916/1316/17 було порушено провадження за вищевказаною позовною заявою.

Проте ПрАТ "Одеський коньячний завод" вважає, що у грудні 2016 року та у січні 2017 року договір № ОСОБА_4/365-ф від 09.07.2016 вже не діяв, оскільки був розірваний замовником в односторонньому порядку.

У звязку з цим ПрАТ "Одеський коньячний завод" 18.07.2017 звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням подальшого уточнення від 07.08.2017, а.с.67), в якій просило визнати договір №Од/365-ф від 09.07.2016 припиненим з 01.12.2016.

ПП "Явір-2005" заперечує проти заявленого позивачем способу захисту прав (визнання договору припиненим), стверджуючи, що дана позовна вимога є по суті вимогою про встановлення юридичного факту та не відповідає визначеним законом способу та порядку захисту прав у господарському суді.

Стосовно вказаних тверджень колегія суддів зазначає, що в даному випадку має місце спір про право, а саме право ПрАТ "Одеський коньячний завод" на розірвання (припинення) договору, яке позивач вважає порушеним.

Отже даний позов подано у відповідності до приписів ч.1 ст. 15 ЦК України, згідно з якою кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також ч.1 ст.1 ГПК України, якою встановлено, що підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, а також

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, в постанові від 09.09.2015 у справі №6-939цс15.

У висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.09.2016 у справі № 6-1512цс16, зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач мав право на подання відповідного позову про визнання договору припиненим, а відтак, даний спір підлягає розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 08.10.2016 та 23.10.2016 о 23 год.12 хв. уповноваженими представниками ПрАТ "Одеський коньячний завод" було складено акти про фактичну відсутність охорони на постах №1 та №2 КПП 1 (а.с.34, 35). В матеріалах справи також міститься копія листа від 27.10.2016 №294-П, адресованого ПП "Явір-2005" (а.с.36), в якому ПрАТ "Одеський коньячний завод" зазначає, що ПП "Явір-2005" неналежним чином виконуються його зобовязання за договором №Од/365-ф від 09.07.2016, та із посиланням на п.10.4 вказаного договору повідомляє про його дострокове розірвання.

Позивач вказує, що оскільки відповіді на лист від 27.10.2016 ним не було отримано, то 01.12.2016 та 20.12.2016 ПрАТ "Одеський коньячний завод" зафіксувало факт відсутності охорони на обєктах даного товариства відповідними актами (а.с.40, 41).

За таких обставин, позивач наполягає на тому, що договір №Од/365-ф від 09.07.2016 ним розірвано в односторонньому порядку з 01.12.2016 згідно з п.10.4 даного договору, із повідомленням про це другої сторони не менш ніж за 30 діб.

Відповідач у суді першої та апеляційної інстанції заперечував факт належного повідомлення зі сторони позивача про розірвання договору з 01.12.2016. Як вбачається з пояснень представника відповідача в ході апеляційного провадження, ПП "Явір-2005" вважає договір припиненим з 01.02.2017, оскільки, за твердженням відповідача, після вказаної дати ним фактично не надавалося позивачеві послуг з охорони.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як уже зазначалося, договір №Од/365-ф від 09.07.2016 передбачає можливість його розірвання в односторонньому порядку за умови повідомлення про це другої сторони не менш ніж за 30 діб.

Отже, на думку колегії суддів, для вирішення вказаного спору має бути насамперед встановлено обставини щодо дотримання (або недотримання) позивачем визначеного договором №Од/365-ф від 09.07.2016 порядку його розірвання.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивач у зв'язку з численними порушеннями та невиконанням відповідачем зобов'язань по охороні, листом повідомив ПП "Явір - 2005" про розірвання договору з 01.12.2016.

Однак вказаний висновок не узгоджується з матеріалами справи, а саме, зі змістом листа від 27.10.2016 №294-П, оскільки в ньому не вказано дату, з якої розривається договір. Окрім того, поза увагою суду першої інстанції залишилися обставини щодо порядку направлення позивачем вказаного листа відповідачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, договір №Од/365-ф від 09.07.2016, додатки до нього, акт приймання приміщень під охорону (а.с.23), а також акти надання послуг (а.с.44) зі сторони охорони підписувалися директором ПП "Явір-2005" ОСОБА_5 Окрім того, як було встановлено вище, уповноваженою особою для взаємовідносин із замовником з питань здійснення заходів щодо охорони обєктів сторонами визначено начальника Одеського РУО ОСОБА_4 Відповідно до пояснень представника відповідача в ході апеляційного провадження, офіс Одеського РУО знаходиться у м.Одеса.

Проте матеріали справи не містять доказів вручення листа від 27.10.2016 №294-П представникам ПП "Явір-2005", що є уповноваженими особами у правовідносинах із ПрАТ "Одеський коньячний завод". Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, вищевказаний лист також не було надіслано позивачем відповідачеві на його адресу у м.Полтава ні поштою, ні засобами електронного звязку.

Натомість позивач зазначає, що лист було вручено працівникові охорони, який 27.10.2016 перебував на посту, а саме ОСОБА_3, про що останньою зроблено відмітку на копії листа (а.с.36). Однак доказів, що підтверджували б повноваження даної особи на отримання кореспонденції, адресованої ПП "Явір-2005", сторонами до матеріалів справи надано не було. Тому колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про те, що позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 01.12.2016.

В суді апеляційної інстанції представник ПрАТ "Одеський коньячний завод" зазначав, що згідно з договором №Од/365-ф від 09.07.2016 ОСОБА_4 був уповноважений лише на вирішення питань щодо здійснення заходів з охорони обєктів, а не на отримання листа про розірвання договору, окрім того, позивач не скористався засобами поштового та електронного звязку для надіслання відповідачеві повідомлення про розірвання договору, оскільки вважав, що дане питання вирішиться більш оперативно, якщо листа буде вручено безпосередньо працівникові охорони. Разом з тим, доказів наявності у ОСОБА_3 повноважень, яких, на думку ПрАТ "Одеський коньячний завод", не мав ОСОБА_4, позивачем не надано суду першої та апеляційної інстанції. Також ПрАТ "Одеський коньячний завод" не обґрунтовано міркувань, з яких обраний ним спосіб повідомлення ПП "Явір-2005" про розірвання договору може вважатися більш оперативним, ніж направлення листа електронною поштою або ж за допомогою курєрської доставки.

Відповідач в ході апеляційного провадження надав довідку №1183 від 06.10.2017 за підписом директора ПП "Явір-2005" про те, що ПП "Явір-2005" в період надання послуг з 09.07.2016 по 01.02.2017 за договором №Од/365-ф від 09.07.2016 не уповноважувало на вчинення будь-яких дій від імені та в інтересах ПП "Явір-2005" фізичну особу на прізвище ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з доводами позивача щодо належного повідомлення відповідача про розірвання договору з 01.12.2016.

Посилання позивача на акти від 08.10.2016 та від 23.10.2016 про фактичну відсутність охорони на постах №1 та №2 КПП 1 колегія суддів також не вважає належними аргументами та підставою для задоволення позову, враховуючи, що вказані акти складені представниками ПрАТ "Одеський коньячний завод" в односторонньому порядку і що відповідач зі своєї сторони надав суду апеляційної інстанції довідку №1184 від 06.10.2017 за підписом директора ПП "Явір-2005" про те, що 08.10.2016 та 23.10.2016 працівниками ПП "Явір-2005" здійснювалася цілодобова охорона обєктів ПрАТ "Одеський коньячний завод" і на всіх постах охоронники були присутні.

Відмітки на копіях актів від 08.10.2016 та від 23.10.2016 про їх отримання фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посадове становище яких не зазначено, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами в розумінні ст.34 ГПК України на підтвердження факту вручення даних актів відповідачеві. Акти від 01.12.2016 та від 20.12.2016, в яких ПрАТ "Одеський коньячний завод" зазначило про фактичну відсутність охорони на обєктах, взагалі не містять жодних відміток щодо їх отримання будь-якими особами.

Окрім того, як вказано самим позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, незважаючи на посилання позивача в листі від 27.10.2016 №294-П на неналежне виконання відповідачем його договірних обовязків, вказані обставини мають значення лише для притягнення охорони до юридичної відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій. Однак відповідне не є предметом спору в даній справі, оскільки позов заявлено про визнання договору припиненим саме на підставі п.10.4, яким передбачено право сторони на дострокове розірвання договору і не встановлено обовязкової умови щодо зазначення причин такої дії.

Відповідно до п.10.7 договору, він може бути розірваний достроково за ініціативою замовника з попередженням охорони не пізніше ніж за 5 днів у випадку порушення охороною умов договору. Проте, як було встановлено вище, позивач зазначеним правом не скористався.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що сторони договору, у тому числі ПрАТ "Одеський коньячний завод", були дійсно наділені правом одностороннього дострокового розірвання договору. Матеріалами справи також підтверджується волевиявлення позивача щодо використання даного права (лист від 27.10.2016 №294-П, в якому зазначено про розірвання договору відповідно до п.10.4). Разом з тим, ним не було дотримано передбаченого п.10.4 договору порядку, а саме щодо повідомлення про це другої сторони не менш ніж за 30 діб.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду про те, що подальші дії охорони щодо складання актів на послуги, які начебто надавалися та вимоги по їх оплаті позбавляють позивача здійснювати право, передбачене договором щодо його дострокового розірвання за пропозицією однієї із сторін та припинення прав і обов'язків колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як було встановлено в ході апеляційного провадження, позивач не був позбавлений права на дострокове розірвання договору, однак фактично не скористався даними правом у встановлений договором спосіб.

Відповідне виключає можливість задоволення позову про визнання договору припиненим з 01.12.2016. Отже, враховуючи, що аргументи апелянта знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду в даній справі підлягає скасуванню як таке, що прийнято при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими (а саме, щодо повідомлення позивачем відповідача про розірвання договору з 01.12.2016).

Керуючись ст. 99, 101, п.2 ст.103, п.2 ч.1 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Явір-2005" задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.08.2017 у справі №917/1152/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Повний текст постанови складено 12.10.17

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.