ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р.Справа № 916/1546/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

на рішення господарського суду Одеської області від 22.08.2017

у справі №916/1546/17

за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс»

про розірвання договору оренди, зобовязання повернути майно

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представниками сторін в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.10.2017 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі Підприємство, позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс» (далі Товариство, відповідач) з вимогами розірвати договір оренди рухомого майна №347 від 01.10.2014 та зобовязати відповідача повернути Підприємству орендоване майно, яке передавалась ОСОБА_3 передачі-приймання майна від 01.10.2014, у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, за умовами укладеного між сторонами договору № 347-О, передбачено право Підприємства контролювати наявність, стан, дотримання правил експлуатації, напрями та ефективність використання майна, переданого в оренду Товариству, яке, в свою чергу, зобовязується забезпечити доступ на обєкт оренди з метою контролю за його використанням та виконанням умов договору. На виконання даних повноважень директором порту наказом від 12.06.2017 № 353, зі змінами, внесеними наказами від 13.06.2017 № 361 та 15.06.2017 № 365 було призначено комісію для здійснення контролю наявності, стану та дотримання правил експлуатації портових кранів відповідачем, в проведені якого з посиланнями на несуттєві обставини відповідач неодноразово не надавав можливості. Також, позивач відмічає, що з прибуттям членів комісії до місцезнаходження орендованих портальних кранів, шляхом візуального огляду портальних кранів «Кондор», членами комісії було виявлено імовірність порушення правил експлуатації обєктів оренди, а саме перевищення вантажопідйомності крану, що працює у грейферному режимі. Здійснивши візуальне обстеження кранів, позивач дійшов висновку, що відбувається порушення технічної експлуатації портального крану, що працює в грейферному режиму на 22 860 кг, що може призвести до псування обєктів оренди, приведення їх до непридатного для подальшого використання за цільовим призначенням.

Вищевикладені обставини справи, як відмічає позивач, свідчать про наявність істотного порушення відповідачем договору від 01.10.2014 № 347-О, що відповідно є підставами для розірвання договору, повернення майна згідно до положень ст.10, ч.3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч.2 ст.651, п.3 ст.773, ч.1 ст.785 ЦК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.08.2017 (суддя Малярчук І.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Підприємством не доведено належним чином позовні вимоги стосовно невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором від 01.10.2014.

Не погоджуючись з вищевказаним рішення суду першої інстанції, Підприємство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд, рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, невідповідність викладених у рішенні висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

06.10.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення господарського суду є законним та обґрунтованим. Не погоджуючись з апеляційною скаргою Товариство зазначило, що договір №347-О не містить положень щодо здійснення позивачем контролю за станом обєкта оренди, отже твердження Підприємства про порушення з боку Товариства істотної умови договору, є безпідставним.

В судовому засіданні 10.10.2017 представник позивача підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила задовольнити останню.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.10.2017 надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом, 01.10.2014 року між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (орендодавець), найменування якого було змінено на Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» та ТОВ «Транс-Сервіс» (орендар) було укладено оренди рухомого майна № 347-О, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене рухоме майно, що знаходиться на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить за незалежною оцінкою 54 316 424,00 грн. без ПДВ. Найменування, характеристика, кількість, вартість, стан та іншу інформацію про майно зазначено у Переліку майна, який є додатком №1 до цього договору та невідємною його частиною. Майно передається в оренду з метою виконання орендарем вантажних операцій. Договір укладено строком на пять років (п.п.1.1., 1.2., 1.3., 8.1. договору).

Орендодавець має право, зокрема, контролювати наявність, стан, дотримання правил експлуатації, напрями та ефективність використання майна, переданого в оренду за цим договором; ініціювати внесення змін до цього договору або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок невиконання або неналежного виконання орендарем умов цього договору; здійснювати контроль за станом майна шляхом візуального обстеження зі складанням акта обстеження. Орендар зобовязався, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна; у разі припинення або розірвання цього договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.п. 5.2., 5.3. договору).

Зазначене у додатку № 1 до даного договору рухоме майно, а саме: портальні крани «Кондор», портові № № 16, 19, 57, 114, 115, у задовільному та доброму стані, було фактично передано орендареві від орендодавця за актом приймання передачі без номеру та без дати. (т. 1, а.с. 54).

У Додатку № 2 до договору сторони визначили розрахунок орендної плати.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно до акту обстеження технічного стану портальних кранів від 01.04.2016, складеного комісією представників позивача, та акту №2 від 19.12.2016, складеного за участю також орендаря, комісією виявлено недоліки у стані орендованих портальних кранів та встановлено строки для їх усунення.

Листом №125/03 від 24.03.2017 відповідач повідомив позивача про усунення частини порушень у роботі орендованих кранів, щодо решти зауважень вказав про їх виправлення після придбання запчастин.

12.06.2017 головний інженер позивача звернувся до відповідача із листом №196/09.2-12, де виклав вимогу про припинення експлуатації орендованих Товариством портальних кранів з підстав неотримання Портом інформації стосовно усунення недоліків, визначених в акті №2 від 19.12.2016.

За наказом директора Підприємства №353 від 12.06.2017 призначено комісію для здійснення контролю наявності, стану та дотримання правил експлуатації портальних кранів «Кондор» №№16, 19, 57, 114, 115, переданих у строкове платне користування Товариству за договором оренди рухомого майна №347-О від 01.10.2014.

У листах №82/09.5-05 1634 від 12.06.2017, №83/09.5-05 від 14.06.2017, №85/09.5-05 1659 від 15.06.2017 Порт висунув вимогу до Товариства стосовно забезпечення доступу до обєктів оренди представників Порту, під час технологічних перерв у роботі відповідача 15.06.2017.

Листами №224/06 від 13.06.2017, №231/06 від 15.06.2017 Товариство відмовилось виконувати вимогу Підприємства стосовно припинення експлуатації портальних кранів та повідомило позивача про можливість проведення огляду обєктів оренди в період з 21.06.2017 по 23.06.2017, оскільки в період з 07.06.2017 по 20.06.2017 на причалах, на яких розташовані орендовані відповідачем портальні крани, розвантажувались судна «Yildizlar», «Aquapride», «Huseyn Javid», «Rasul RZA», на що вказують наявні в матеріалах справи копії «Statement of facts» від 19.06.2017, 16.06.2017, 17.06.2017 та 20.06.2017.

13.06.2017, 15.06.2017 та 16.06.2017 Підприємством складено акти про не допуск працівників Порту до обєктів оренди відповідача.

Також, 19.06.2017 відповідач надав Підприємству лист №234/06, в якому запропонував комісії Порту провести візуальне обстеження обєктів оренди 20.06.2017 о 14год.00хв., однак, Підприємство не зявилося у призначену дату для проведення огляду, як і не зявилось в наступні дні, про що Товариством складено відповідні акти від 20.06.2017, 21.06.2017, 22.06.2017 та 23.06.2017.

Як вбачається із акту перевірки субєкта господарювання (виробничого обєкта) від 16.06.2017 №15/14.1/07-644, складеного Головним управлінням Держпраці в Одеській області, експлуатація портальних кранів відповідає вимогам Правил технічної експлуатації підйомно-транспортного обладнання морських портів, при проведенні перевірки виявлено 13 порушень, суттєвих порушень, які безпосередньо загрожують життю та здоров`ю працюючих та потребуючих негайного зупинення робіт, не виявлено.

Отже, відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами п.п. 3.4 ч. 1 ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дана норма кореспондує з пунктом 1 статті 193 ГК України.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.ч.2, 3 ст.653 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що положеннями договору №347-О від 01.10.2014 сторони не узгодили порядок, періодичності проведення контролю використання портальних кранів відповідачем, організації повідомлення про проведення перевірок, визначення поважності виявлених недоліків, їх суттєвості, непередбаченості обмеження в здійсненні експлуатації, правила експлуатації, напрямків та ефективності використання майна, при цьому, договір навіть не містить посилань, переліку, змісту, правил, напрямків ефективності експлуатації, доказів доведення їх змісту та вимог до відома Товариства. У звязку з цим, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання позивача на недотримання відповідачем правил, напрямків, ефективності експлуатації Товариством майна.

Колегія суддів погоджується із зауваженням суду першої інстанції, що накази про призначення комісії та проведення перевірки від 12.06.2017 №353, 13.06.2017 №361 та 15.06.2017 №365, підписані керівником Порту, містять визначення необхідності здійснення контролю, призначення комісії зі складу працівників порту, без наведення причин, у звязку з чим викликана така необхідність, без попереднього узгодження з орендарем дати та часу проведення таких перевірок з врахуванням здійснення останнім розвантажувально-навантажувальних робіт, в наслідок чого, як вбачається з подальшого листування сторін, і викликало непорозуміння та недомовленість в даті та часі проведення такої перевірки з врахуванням зайнятості кранів в процесі перевантаження вантажів.

Отже, з огляду на умови договору №347-О, взаємної неузгодженості дій сторін щодо проведення та допуску до проведення контролю з врахуванням режиму роботи порту та товариства, судова колегія не вбачає наявними порушення відповідачем умов договору щодо недопущення комісії позивача до здійснення перевірки стану, експлуатації орендованого майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що господарський дійшов вірного висновку, щодо недоведеності та необґрунтованості заявлених Підприємством позовних вимог стосовно невиконання відповідачем зобовязань за договором від 01.10.2014 про надання орендодавцю можливості проведення контролю за станом та експлуатацією обєкту, у звязку з чим, суд першої інстанції правомірно відмовив Порту у задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору №347-О від 01.10.2014 та повернення орендованого майна.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 22.08.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Лисенко В.А.

ОСОБА_3