КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 911/768/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кучерук Ю.А. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд"

на рішення

Господарського суду Київської області

від 22.05.2017р.

по справі № 911/768/17 ( суддя О.В. Конюх)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Укргазкомплект"

про стягнення 1 911 633,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 01.03.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Укргазкомплект" просить суд стягнути з відповідача 1 911 633,21 грн. заборгованості, яка складається з: 1 089 818,47 грн. основного боргу за договором поставки № 2509/4 від 25.09.2012, 69 867,81грн. - 3% річних, 751946,93 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2017р. у справі № 911/768/17 Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд" відмовлено у позові повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального і матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивачем належним чином, з відповідною якістю та у повному обсязі були виконані всі умови договору, а саме були надані будівельні матеріали та транспортні послуги з доставки, що підтверджується, належним чином підписаними повноважними представниками обох сторін, видатковими накладними та актами здачі-прийняття робіт.

Апелянт зазначає, що відповідачем було частково сплачено за товар та послуги доставки відповідно до договору станом на 01.11.2016 року взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов договору, не виконані в повному обсязі, тому заборгованість відповідача за фактично надані послуги відповідно до договору станом на 01 листопада 2016 року складає 1 089 818,47 грн.

Крім того, апелянт посилається на те, що місцевим судом неповністю було з»ясовано обставини справи, оскільки суд не звернув увагу на те, що 14 червня 2016 року Господарським судом Київської області у справі за позовом ТОВ «ВБП «УКРГАЗКОМПЛЕКТ» до ТОВ «УКРПІДВОДТРУБОПРОВІДБУД» про визнання договору № 2509/4 від 25 вересня 2012 року недійсним прийнято рішення, яким у позовних вимогах було відмовлено повністю, що на думку апелянта підтверджує дійсність договору та необхідність виконання зобов'язань сторонами згідно умов договору.

В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи, що всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представник позивача не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, враховуючи строки розгляду справи, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 03.10.2017 року за відсутності представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія встановила наступне.

25.09.2012 між ТОВ "Укрпідводтрубопровідбуд" (продавець) та ТОВ "ВБП "Укргазкомплект" (покупець) було укладено договір поставки №2509/4 відповідно до умов якого продавець зобов'язується постачати покупцю товари на об'єкт: "Поштова площа" окремими партіями за тендерними цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору (далі за текстом товар), а покупець зобов'язаний приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах (пункт 1.1 договору).

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що договір вступає в дію з дати його підписання повноважними представниками обох сторін та діє до 31.12.2012. Строк дії договору може щорічно продовжуватись відповідно до п.2.2 (пункт 2.1 договору).

У разі, якщо на момент закінчення чергового строку дії договору та наявності заяви від однієї із сторін про небажання продовжувати будь-які зобов»язання по цьому договору однією із сторін, договір продовжує діяти до виконання всіх зобов»язань по цьому договору і проведення остаточних розрахунків між сторонами (п.2.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. покупець зобов»язаний провести повний розрахунок за отриманий товар згідно рахунків -фактур та накладних після 30 календарних днів з моменту приймання товару покупцем, за умови отримання грошових коштів замовника.

Згідно п.6.1. договору якість товару повинна повністю відповідати діючим в Україні державним стандартам і підтверджуватись документами, передбаченими діючим законодавством ( в тому числі сертифікатами, паспортами та інш.) виданими органами Держстандарту України.

Доставку товару відповідно до п.6.3 договору здійснює продавець.

Відповідно до п 7.1 договору передача (примйання- здача) товару по кількості і якості здійснюється в присутності уповноважних представників сторін цього договору.

Товар вважається переданим продацем і отриманим покупцем по кількості та якості згідно з підписаними сторонами товарними накладними (п.7.2. договору).

Згідно пункту 7.3 договору продавць зобов"язаним надати на кожну партію товару відпвоідні документи (накладну, податкову накладну, документ підтверджуючий якість товару).

Відповідно до п. 9.1 договору за порушення умов договору сторони несуть взаємну цивільно - правову відпвоідальність, передбачену діючим законодавством України.

Укладений сторонами договір поставки від 25.09.2012 №2509/4 за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору поставки та договору надання послуг.

Згідно ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законодавством або не впливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 693 ЦК України договором купівлі-продажу може бути встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар або надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до п. 1 ст. 693 ЦК України договором купівлі-продажу може бути встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ним на виконання умов договору було поставлено відповідачу будівельні матеріали та надано транспортні послуги з доставки, що підтверджується видатковими накладними та актами здачі-приймання робіт, за якими товари та послуги були прийняті відповідачем. Однак, відповідач за твердженнями позивача не виконав основного обов'язку по оплаті за поставлений товар та надані послуги, що змусило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення за договором поставки № 2509/4 від 25.09.2012 основного боргу в розмірі 1 089 818,47 грн., 69 867,81грн. - 3% річних, 751946,93 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів наявності оригіналів підпису уповноваженої особи відповідача на актах здачі-прийняття робіт та видаткових накладних, які є підставою заявлених вимог. Зазначені документи містять лише факсимільне відтворення підпису уповноваженої особи відповідача.

Умовами укладеного договору поставки № 2509/4 від 25.09.2012 не передбачено можливість використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису. Крім того, договір не містить зразків відповідного аналога власноручного підпису уповноваженої особи відповідача. Будь-яких інших документів, у яких сторонами було б погоджено використання факсимільного відтворення підпису, суду також не подано.

Колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що спеціальне врегулювання законодавцем в цій нормі застосування факсимільного відтворення підпису в документах, свідчить про те, що при відсутності такого роду застереження про їх застосування, вказану норму слід застосовувати як таку, що виключає можливість факсимільного відтворення підпису.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав, які б породжували для відповідача обов'язок сплатити позивачу основну заборгованість у сумі 1089 818,47 грн. за договором поставки №2509/4 від 25.09.2012 позивачем не доведено.

Позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 69867,81 грн. та 751946,93 грн. інфляційних втрат не підлягають задоволенню, оскільки вони є як похідними вимогами.

Доводи апелянта про те, що місцевим судом було не повністю з»ясовано обставини справи та не було звернуто увагу на рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2016 у справі № 911/1588/16 за позовом ТОВ «ВБП «УКРГАЗКОМПЛЕКТ» до ТОВ «УКРПІДВОДТРУБОПРОВІДБУД» про визнання договору № 2509/4 від 25 вересня 2012 року недійсним, яким відмовлено у задоволенні позову, колегія не приймає до уваги, оскільки на момент прийняття Господарським судом Київської області оскаржуваного рішення № 911/768/17 від 22.05.2017 рішення у справі № 911/1588/16 від 14.06.2016 не існувало. Крім того, дійсність укладення договору не свідчить про його належне виконання сторонами.

Одночасно колегія зазначає, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 у даній справі позивача зобов"язано надати суду оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) довіреностей відповідача на отримання товару за видатковими накладними, які додані до матеріалів справи; додатки до Договору поставки від 25.09.2012 № 2509/4; документи, що підтверджують суму заборгованості відповідача, а саме: належним чином засвідчені банківські виписки та/або довідки з банківських установ, що містять інформацію (станом на день розгляду справи) про дати та суми коштів, сплачених відповідачем згідно Договору поставки від 25.09.2012 № 2509/4.

Позивачем виконано вищезазначену ухвалу не в повному обсязі, надано суду для огляду акти здачі - прийняття робіт та видаткових накладних, які не містять оригінал підпису уповноваженої особи, а лише факсимільне відтворення підпису.

Одночасно колегія звертає увагу на те, що позивачем в підтвердження обґрунтованості позовних вимог не надано суду сертифікатів якості на поставлений товар, паспортів та інш. відповідно до п.6.1 договору, а також не надано документів підтверджуючих якість поставленого товару відповідно до п.7.3 договору, а податкові накладні складені в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2017р. по справі № 911/768/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2017р. по справі № 911/768/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/768/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська