РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №910/13402/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13402/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Одеський машинобудівний завод», м. Одеса,

до Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про стягнення 956 843,47 грн.,

за участю представників:

позивача - Романюк Г.С. (довіреність від 23.08.2017 №28);

відповідача - Маловічка А.І. (довіреність від 13.04.2017 №б/н).

Приватне акціонерне товариство «Одеський машинобудівний завод» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Філія): 945 270 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 15.05.2017 №ПЗ/НХ-17921/НЮ (далі - Договір); 2 253,11 грн. 3% річних; 9 320,36 грн. пені, а всього 956 843,47 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 05.09.2017.

Судове засідання призначене на 05.09.2017 не відбулося у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2017 розгляд справи призначено на 28.09.2017.

Відповідач 28.09.2017 подав суду пояснення, в яких зазначив, що ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2017 порушено провадження у справі №910/13399/17 за позовом Заводу до Залізниці про стягнення 875 250 грн.; предметом розгляду вказаної справи є стягнення заборгованості за одним і тим самим договором, який був укладений сторонами за результатами проведення відкритих торгів; отже, господарським судом міста Києва порушено провадження у справі зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет спору і з тих же підстав.

Представник позивача у судовому засіданні 28.09.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 Заводом (постачальник) і публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Філії укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язується у 2017 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію (далі - товар), відповідно до специфікації №1 (додаток №1), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

- найменування товару: башмак гальмовий гірковий (2017 року випуску) (пункт 1.2 Договору);

- виробник товару: Завод (м. Одеса) (пункт 1.3 Договору);

- кількість та асортимент товару визначений у специфікації №1 (додаток №1), яка є невід'ємною частиною Договору (пункт 1.4 Договору);

- покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації №1 (додаток №1) (пункт 3.1 Договору);

- сума Договору становить 2 200 028,40 грн., утому числі ПДВ 20% - 366 671 грн. (пункт 3.4 Договору);

- покупець здійснює оплату поставленого товару на підставі виставлених рахунків протягом 20 банківських днів з дня отримання товару; днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної (пункт 4.2 Договору);

- у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати (підпункт 7.2.1 пункту 7.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 (пункт 12.1 Договору).

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 945 270 грн., що підтверджується видатковою накладною від 24.05.2017 №ОМЗ-000122 підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою печаткою юридичних осіб. Товар за вказаною накладною був отриманий відповідачем 25.05.2017.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Претензією від 30.06.2017 №4/973 позивач просив відповідача перерахувати заборгованість у сумі 945 270 грн., 699,24 грн. 3% річних і 5 827,01 грн. пені.

Претензією від 12.07.2017 №11/1018 Завод повторно просив Філію перерахувати вказані суми.

Надіслання зазначених претензій підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками від 10.07.2017 і від 12.07.2017 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на вказані претензії не надіслав, заборгованість не сплатив, у зв'язку з чим позовні вимоги Заводу в частині стягнення 945 270 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до доводів відповідача стосовно того, що в провадженні господарського суду міста Києва перебувають дві справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, то слід зазначити, що:

- відповідно до наданої відповідачем копії позовної заяви, за якою судом ухвалою від 14.08.2017 порушено провадження у справі №910/13399/17 за позовом Заводу до Філії про стягнення 875 250 грн., предметом спору у названій справі є заборгованість за видатковою накладною від 03.07.2017 №ОМЗ-000164;

- разом з тим, предметом спору у даній справі є заборгованість Філії за видатковою накладною від 24.05.2017 №ОМЗ-000122;

- таким чином, хоча зобов'язання сторін і виникли на виконання одного і того ж договору, проте за різними видатковими накладними, тобто предмети спорів та підстави виникнення правовідносин між сторонами у справах №910/13399/17 і №910/13402/17 є різними.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 2 253,11 грн. 3% річних за період з 22.06.2017 по 20.07.2017.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що покупець здійснює оплату поставленого товару на підставі виставлених рахунків протягом 20 банківських днів з дня отримання товару; днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3% річних та період їх нарахування, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що він правильний.

Стосовно ж стягнення 9 320,36 грн. пені за період з 22.06.2017 по 20.07.2017, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 Договору у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені і період їх нарахування, суд дійшов висновку про те, що він правильний.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 9 320,36 грн. пені.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6; ідентифікаційний код 40081221) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Одеський машинобудівний завод» (65013, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 141; ідентифікаційний код 00165698): 945 270 (дев'ятсот сорок п'ять тисяч двісті сімдесят) грн. заборгованості; 2 253 (дві тисячі двісті п'ятдесят три) грн. 11 коп. 3% річних; 9 320 (дев'ять тисяч триста двадцять) грн. 36 коп. пені і 14 352 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят дві) грн. 65 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.10.2017.

Суддя В.О. Демидов