03 жовтня 2017 року Справа № 913/631/17
Провадження № 19/913/631/17
За позовом Інституту чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України, м. Дніпро
до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк Луганської області
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 726 889 грн. 51 коп.
Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.
Секретар судового засідання Рочняк Т.С.
у засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача ОСОБА_1 представник за довіреністю від 23.12.2016 № 01-026/1032;
від третьої особи представник не прибув.
Інститут чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України 31.07.2017 (згідно поштового штемпеля) звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення боргу за договором про виконання науково-дослідницької роботи від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл. в сумі 327 000 грн. 00 коп., пені в сумі 163 грн. 50 коп., штрафу в розмірі 7% в сумі 22 890 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 31 701 грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 345 135 грн. 00 коп., всього 726 889 грн. 50 коп. (заявлено 726 889 грн. 51 коп.).
На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на виконання умов договору від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл. виконав науково-дослідницькі роботи: "Дослідження параметрів розподілу шихтових матеріалів і роботи обладнання системи завантаження, розробка раціональних режимів роботи ДП № 1 ПАТ "АМК" з застосуванням пиловугільного палива" на загальну суму 327 000 грн. 00 коп. Сторони мали намір укласти угоду № АМК-813-2017 про покладення на третю особу Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод" виконання грошових зобовязань на договором від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл. Третя особа угоду не підписала і відповідно угоду не укладено. Позивачем надсилалась вимога про сплату боргу відповідачу та ПАТ "Алчевський коксохімічний завод", проте позивач відповіді на неї не одержав, борг на даний час не погашено. За прострочення грошового зобовязання відповідачу відповідно до п. 7.4 договору нараховано пеню в сумі 163 грн. 50 коп., а відповідно до ст. 231 ГК України нараховано штраф в розмірі 7% в сумі 22 890 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 31 701 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в сумі 345 134 грн. 98 коп. (заявлено 345 135 грн. 00 коп.).
Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Також позивачем у позовній заяві в якості третьої особи зазначено Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод".
Згідно протоколу автоматизованого розподілу позовна заява передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Ухвалою суду від 02.08.2017 порушено провадження у справі № 913/631/17, розгляд справи призначено на 15.08.2017, витребувано від сторін документи, у тому числі від позивача обґрунтування необхідності залучення третьої особи. У задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.
Представники сторін у судове засідання 15.08.2017 не прибули.
Від позивача 11.08.2017 надійшов лист від 10.08.2017 № 128, в якому він зазначив, що відповідно до угоди № АМК-813-2017 про покладення на третю особу виконання грошових зобовязань за договором від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл., укладеною між позивачем, відповідачем та Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод", обовязок виконання додаткової угоди № 9, якою затверджено графік оплати, покладено на третю особу Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод". На теперішній час у позивача відсутня угода, яка підписана третьою особою. Зі слів представника Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", вказана угода ними підписана, але три примірники угоди знаходяться у третьої особи. Надати позивачу примірник угоди третя особа відмовляється, так як у неї немає коштів на проведення оплати за вказаною угодою. Також позивач просить розглянути справу, призначену на 15.08.2017, за відсутністю представника позивача та витребувати від відповідача та Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" оригінал угоди від 13.02.2017 № АМК-813-2017.
14.08.2017 від відповідача надійшло клопотання від 11.08.2017 № 026-46/1, в якому він просить відкласти розгляд справи для підготування належного обґрунтування своє правової позиції та пояснень по суті заявлених позовних вимог, зокрема, для перевірки розміру нарахованих 3% річних, пені та інфляційних втрат.
Ухвалою від 15.08.2017 розгляд справи відкладено на 05.09.2017.
Відповідач надав відзив на позовну заяву від 05.09.2017 № 026-46/2, за змістом якого він погоджується з вимогами про стягнення заборгованості, однак заперечує проти розміру нарахованих штрафних санкцій з початком прострочення 17.02.2014 та 16.06.2014, а також 3% річних та інфляційних втрат. За розрахунком відповідача розмір 3% річних складає 1 716 грн. 09 коп., розмір інфляційних втрат 6 712 грн. 84 коп. Також відповідач заперечує проти стягнення штрафу, оскільки штрафні санкції, передбачені абзацом 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобовязання, повязаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. Таким чином, оскільки предметом розгляду даної справи є порушення грошових зобовязань за договором, п. 7.4 якого передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату виконаних робіт у вигляді пені 0,05% суми простроченого платежу, норма ч. 2 ст. 231 ГК України до правовідносин між сторонами не повинна застосовуватись.
Одночасно відповідач до суду подав клопотання від 05.09.2017 № 026-46/3 про розстрочку виконання рішення суду на 5 місяців зі сплатою стягнутої суми щомісячно рівними частинами.
На обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що основні виробничі фонди комбінату розташовані у м. Алчевську Луганської області, де проводиться антитерористична операція, залізнична станція Комунарськ Донецької залізниці, яка примикає до комбінату, підпала під заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів згідно введених ПАТ "Укрзалізниця" Тимчасових обмежень щодо перевезень, що призвело до повної зупинки металургійного виробництва. Зупинка виробництва так само обумовлена нестабільним і недостатнім для роботи енергопостачанням комбінату. Нестабільне енергопостачання комбінату посилює ризики передчасного аварійного виведення із ладу технологічного, енергетичного, механічного устаткування і систем автоматики металургійних агрегатів через раптове припинення подачі електроенергії. Усунення наслідків аварійних ситуацій в основних цехах комбінату є досить витратним у фінансовому, технічному і організаційному плані, оскільки відновлення дорогого і унікального устаткування і систем автоматики потребує істотних матеріальних витрат та тривалих затримок при заміні елементів, що вийшли з ладу. Численні аварійні скорочення енергопостачання та зупинки в періоди збоїв в енергопостачанні, призводять до простоїв печей з наступним роздмухуванням, що в свою чергу вимагає завантаження додаткової сировини, енергоресурсів, газоподібного і твердого палива, тобто веде до їх перевитрат, що є дуже критичним при недоліку залізорудної сировини і палива на складах комбінату. В результаті це призвело до суттєвого дефіциту обігових коштів, за перші три місяці 2017 року відповідач має збитки на суму 760 682 тис. грн., заборгованість з оплати праці, яка становить 97 753 тис. грн., на підтвердження цього відповідачем надано Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.03.2017 та Звіт про фінансові результати за І квартал 2017 року. Також відповідач посилається на те, що найближчим часом сподівається отримати кошти зі сплати дебіторської заборгованості в сумі 25 869 797,56 доларів США від контрагентів-нерезидентів, які були предметом розгляду Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справах АС № 112к/2016 та АС № 161к/2016. На даний час розглядається питання про примусове виконання даних рішень. Крім того, Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України 30.08.2017 прийняті рішення у справах АС № 536р/2016 та АС № 546р/2016 про стягнення на користь ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" 1 729 549 685,86 російських рублів, і саме за цих обставин відповідач гарантує виконання графіку розстрочки виконання судового рішення.
Представник позивача у судове засідання 05.09.2017 прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою від 05.09.2017 розгляд справи відкладено на 19.09.2017.
У звязку із знаходженням судді Косенко Т.В. на лікарняному справа № 913/631/17 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 18.09.2017 передана на розгляд судді Рябцевій О.В.
Представники сторін правом на участь у судовому засіданні 19.09.2017 не скористались, витребуваних судом документів не надали, у звязку з чим суд не перейшов до розгляду справи по суті.
Ухвалою від 19.09.2017 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод", розгляд справи відкладено на 03.10.2017.
Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався. 02.10.2017 від позивача надійшли додаткові пояснення від 29.09.2017 № 257, в яких, зокрема, позивач заперечує проти надання розстрочки, оскільки заборгованість за договором триває з червня 2014 року і відповідач жодного разу не намагався її погасити.
Представником відповідача 03.10.2017 надані пояснення стосовно укладення угоди від 13.02.2017 № АМК-813-2017 про покладення на третю особу Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод" виконання грошових зобовязань за договором від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл. та додатковою угодою від 17.01.2017 № 9, із яких вбачається, що через блокування з 25.01.2017 руху залізничного транспорту на територію, яка не контролюється українською владою, ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" також був позбавлений можливості здійснювати господарські операції та отримувати грошові кошти за свою продукцію. Тому угода № АМК-813-2017 не була підписана з боку ПАТ "Алчевський коксохімічний завод". Отже, ПАТ "Алчевський коксохімічний завод " в даному випадку не несе відповідальності за неналежне виконання грошових зобовязань перед позивачем за договором від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл.
Третя особа правом на участь у судовому засіданні не скористалась, витребувані судом документи не надала.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що 10.10.2013 між Інститутом чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України і Публічним акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат" укладено договір про виконання науково-дослідницької роботи № АМК-2093-2013-усл. з додатковими угодами № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9.
Згідно п. 1.1 договору Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" відповідач у справі, за договором замовник, доручив, а Інститут чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України позивач у справі, виконавець за договором, зобовязався виконати науково-дослідницькі роботи: "Дослідження параметрів розподілу шихтових матеріалі і роботи обладнання системи завантаження, розробка раціональних режимів роботи ДП № 1 ПАТ "АМК" з застосуванням пиловугільного палива".
Відповідно до п. 1.2 договору наукові, технічні та інші вимоги до науково-дослідницької роботи приймаються у відповідності з техніко-економічним завданням, а зміст та строки виконання етапів визначаються календарним планом, який є невідємною частиною договору.
Строки виконання роботи та дія договору врегульовані в розділі 3 договору.
Строк дії договору до 31.01.2014 (п. 2.1 договору). Строки виконання роботи: початок жовтень 2013 року, закінчення грудень 2013 року (п. 2.2 договору).
Пунктом 3.1 договору передбачено, що за виконання науково-дослідницької роботи замовник виплачує виконавцю у відповідності з протоколом угоди про договірну ціну, який є невідємною частиною договору, 294 000 грн. 00 коп.
Додатковими угодами № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 сторонами змінювався строк дії договору (п. 2.1 договору), закінчення виконання робіт (п. 2.2 договору), а також п. 3.1 договору додатковою угодою від 20.12.2013 № 1 викладено в новій редакції: "За виконання науково-дослідницької роботи замовник виплачує виконавцю у відповідності з протоколом угоди про договірну ціну, який є невідємною частиною договору, 654 000 грн. 00 коп.". Крім того, вказаними додатковими угодами приймалися в новій редакції додатки до договору, а саме: додаток № 1 технічне завдання, додаток № 2 календарний план, додаток № 3 протокол угоди про договірну ціну на науково-дослідницьку роботу.
З урахуванням укладених додаткових угод строк дії договору встановлено до 31.12.2017, строки виконання роботи: початок жовтень 2013 року, закінчення грудень 2017 року (п. 2.2 договору).
Пунктом 3.2 договору визначено, що оплата за виконані етапи науково-дослідницької роботи здійснюється замовником на підставі двосторонніх актів здачі-приймання згідно розрахункової ціни етапу протягом 20 днів з дня підписання двостороннього акта обома сторонами. Кінцевий розрахунок здійснюється після оформлення акта здачі-приймання роботи протягом 20 днів з дня підписання або вступу в силу акта здачі-приймання (п. 3.3 договору).
Виконання позивачем своїх зобовязань за договором підтверджується актами виконання науково-дослідницької роботи:
- від 28.01.2014 № 5 на суму 147 000 грн. 00 коп.;
- від 27.05.2017 № 24 на суму 180 000 грн. 00 коп. Загальна вартість виконаних робіт згідно із актами складає 327 000 грн. 00 коп.
Відповідач за вказаними актами прийняв виконані позивачем роботи без зауважень.
17.01.2017 між сторонами у справі укладено додаткову угоду № 9, якою п. 3.2 договору доповнено новим абзацом: "Заборгованість замовника в сумі 327 000 грн. 00 коп. за виконані етапи науково-дослідницьких робіт за актами від 28.01.2014 № 5 та від 27.05.2014 № 24 здійснюється замовником у відповідності з наступним графіком:
- сума 32 700 грн. 00 коп. в строк до 28.02.2017;
- сума 49 050 грн. 00 коп. в строк до 31.03.2017;
- сума 65 400 грн. 00 коп. в строк до 30.04.2017;
- сума 65 400 грн. 00 коп. в строк до 31.05.2017;
- сума 114 450 грн. 00 коп. в строк до 30.06.2017."
Вказана угода змінює порядок оплати і не суперечить ст.ст. 3, 627 ЦК України щодо свободи договору.
На адресу відповідача 07.06.2017 позивачем надсилалась вимога від 01.06.2017 № 176 про погашення заборгованості в сумі 327 грн. 00 коп., на яку відповідач відповіді не надав, борг не погасив.
Оскільки відповідач за виконані роботи відповідно до п. 3.2 договору не розрахувався, у звязку з чим утворився борг в сумі 327 000 грн. 00 коп.
Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.
Пунктом 7.4 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,05% суми простроченого платежу, але не більше подвійної ставки НБУ.
Відповідно до умов договору позивачем нараховано пеню в розмірі 0,05% в сумі 163 грн. 50 коп., а відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України позивачем нараховано штраф в розмірі 7% в сумі 22 890 грн. 00 коп.
Також, позивачем згідно ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних за кожним актом окремо в загальній сумі 31 701 грн. 00 коп., у тому числі: 15 042 грн. 00 коп. за період з 18.02.2014 по 17.07.2017, 16 659 грн. 00 коп. за період з 17.06.2014 по 17.07.2017 та інфляційні втрати за кожним актом окремо в загальній сумі 345 134 грн. 98 коп. (заявлено 345 135 грн. 00 коп.), у тому числі: 171 437 грн. 17 коп. за період з лютого 2014 року по червень 2017 року включно, 173 697 грн. 81 коп. за період з червеня 2014 року по червень 2017 року включно.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Договір від 10.10.2013 № АМК-2093-2013-усл., що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором підряду.
Загальні положення про підряд визначені главою 61 Цивільного кодексу України.
Особливості регулювання підряду на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт визначені главою 62 Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобовязується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.
Частиною 1 ст. 894 ЦК України передбачено, що виконавець зобовязаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріалами справи підтверджується і не спростований відповідачем факт виконання позивачем робіт і наявність боргу, тому позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 327 000 грн. 00 коп. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.
Абзацом 3 ч. 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобовязання, в якому хоча б одна сторона є субєктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення повязане з виконанням державного контракту, або виконання зобовязання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Позивачем нараховано штраф в розмірі 7% в сумі 22 890 грн. 00 коп.
Враховуючи, що штрафні санкції, передбачені абзацом 3 ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобовязання, повязаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу слід відмовити, оскільки вони застосовані за допущене прострочення виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлені до стягнення 3% річних за кожним актом окремо в загальній сумі 31 701 грн. 00 коп., у тому числі: 15 042 грн. 00 коп. за період з 18.02.2014 по 17.07.2017, 16 659 грн. 00 коп. за період з 17.06.2014 по 17.07.2017 та інфляційні втрати за кожним актом окремо в загальній сумі 345 134 грн. 98 коп. (заявлено 345 135 грн. 00 коп.), у тому числі: 171 437 грн. 17 коп. за період з лютого 2014 року по червень 2017 року включно, 173 697 грн. 81 коп. за період з червеня 2014 року по червень 2017 року включно.
Строки оплати врегульовані в п. 3.2 договору. Додатковою угодою від 17.01.2017 № 9 сторони узгодили графік оплати виконаних робіт, тому задоволенню підлягають 3% річних в загальній сумі 1 640 грн. 83 коп.:
- на суму 32 700 грн. 00 коп. за період з 01.03.2017 по 17.07.2017 в сумі 373 грн. 59 коп.;
- на суму 49 050 грн. 00 коп. за період з 01.04.2017 по 17.07.2017 в сумі 435 грн. 40 коп.;
- на суму 65 400 грн. 00 коп. за період з 01.05.2017 по 17.07.2017 в сумі 419 грн. 28 коп.;
- на суму 65 400 грн. 00 коп. за період з 01.06.2017 по 17.07.2017 в сумі 252 грн. 64 коп.;
- на суму 114 450 грн. 00 коп. за період з 01.07.2017 по 17.07.2017 в сумі 159 грн. 92 коп.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 30 060 грн. 17 коп. слід відмовити
Таким чином, з урахуванням затвердженого сторонами графіку оплати виконаних робіт задоволенню підлягають інфляційні втрати в сумі 6 712 грн. 84 коп.:
- на суму 32 700 грн. 00 коп. за період з березня по червень 2017 року включно в сумі 1 869 грн. 24 коп.;
- на суму 49 050 грн. 00 коп. за період з квітня по червень 2017 року включно в сумі 1 887 грн. 00 коп.;
- на суму 65 400 грн. 00 коп. за період з травня по червень 2017 року включно в сумі 1 910 грн. 20 коп.;
- на суму 65 400 грн. 00 коп. за червень 2017 року включно в сумі 1 046 грн. 40 коп.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 338 422 грн. 16 коп. слід відмовити.
Всього підлягає стягненню 335 517 грн. 17 коп., у тому числі: борг в сумі 327 000 грн. 00 коп., пеня в сумі 163 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 1 640 грн. 83 коп., інфляційні втрати в сумі 6 712 грн. 84 коп.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 5 032 грн. 76 коп. Решта судового збору покладається на позивача.
Що стосується клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 5 місяці, зі сплатою стягнутої суми щомісячно рівними частками, то слід зазначити наступне.
Згідно п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Підпунктом 7.1.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).
Згідно п. 7.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У звязку з проведенням на території м. Алчевська Луганської області антитерористичної операції, обставини, які склались, в сукупності потягли за собою призупинення виробництва.
Відповідно до звіту про фінансові результати роботи Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" за І квартал 2017 року відповідач має збитки на суму 760 682 тис. грн., а згідно балансу на 31.03.2017 має заборгованість з оплати праці в сумі 97 753 тис. грн.
Крім того, відповідачем ведеться робота по зменшенню дебіторської заборгованості, що підтверджується наданими відповідачем копіями ухвал Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення з іноземних підприємств на користь відповідача 25 869 797,56 доларів США.
Господарський суд вважає, що вказані відповідачем обставини безпосередньо впливають на господарську діяльність підприємства та його фінансовий стан, але слід враховувати такі ж наслідки і для стягувача.
Борг, який є предметом спору у даній справі, утворився в 2014 році, роботи за договором виконані у І півріччі 2014 року. Сторони за договором намагались врегулювати питання погашення боргу, зокрема, шляхом укладання додаткової угоди від 17.01.2017 № 9, якою визначили інші строки, однак жодного платежу не було здійснено. Суд приймає до уваги факт проведення антитерористичної операції на території Луганської області і заходи, які обмежують здійснення підприємницької діяльності на вказаній території, на які посилається відповідач, втім судом враховуються і інтереси позивача, який понад три роки не може одержати оплату за виконану роботу.
У будь-якому разі, відповідач має право і можливість узгодити термін звернення позивача до органу виконання судових рішень в межах строку предявлення наказу до виконання після набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідачем не надано належних доказів, що рішення у даній справі буде виконано протягом пяти місяців, як того просить відповідач. Наявність дебіторської заборгованості на час звернення до суду, не може бути підставою для надання розстрочки виконання судового рішення.
Також судом враховується наявність інфляційних процесів в країні, які знецінюють значні суми заборгованості.
Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" про надання розстрочки виконання рішення слід відмовити.
У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд
1.Позовні вимоги Інституту чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод" про стягнення 726 889 грн. 51 коп. задоволити частково.
2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20а, ідентифікаційний код 05441447 на користь Інституту чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України, м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, 1, ідентифікаційний код 00190294 борг в сумі 327 000 грн. 00 коп., пеню в сумі 163 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 1 640 грн. 83 коп., інфляційні втрати в сумі 6 712 грн. 84 коп., судовий збір в сумі 5 032 грн. 76 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3.У задоволення решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 30 060 грн. 17 коп. та інфляційних втрат в сумі 338 422 грн. 16 коп. відмовити.
4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
5.Повне рішення складено і підписано - 09.10.2017.
Суддя О.В.Рябцева