РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/10913/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово»

про стягнення 100295,89 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Біла А.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення виплаченого страхового відшкодування та трьох відсотків річних в сумі 100295,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.12.2016 у м. Бровари по вул. Грушевського, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Mazda», д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Renault» - ОСОБА_3 (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №011104/4600/0000039 від 22.07.2016, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 127173,50 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_2, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (№18907 вих. №1122 від 16.02.2017), однак відповідач залишив претензію без відповіді та задоволення.

Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. та три відсотки річних в розмірі 295,89 грн. за час прострочки за період з 22.05.2017 по 26.06.2017, всього в сумі 100295,89 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та власником автомобіля «Renault», д.н.з.НОМЕР_2 - ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №011104/4600/0000039, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Управління патрульної поліції у м. Києві №743982, 02.12.2016, у м. Бровари по вул. Грушевського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mazda», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого, пошкоджено, зокрема, автомобіль марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.п.2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2017 по справі №361/122/17-п, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №011104/4600/0000039 від 22.07.2016, на підставі страхового акту №00209784 від 01.02.2017, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3 в розмірі 127173,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №004358 від 06.02.2017.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збиту №5000/73 від 19.12.2016 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс», згідно з яким матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, склав 215352,40 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mazda», д.н.з.НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1876171 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово», чинного на момент скоєння ДТП (02.12.2016). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн., розмір франшизи - нуль грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №011104/4600/0000039 від 22.07.2016, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 100000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою (№18907 від 16.02.2017) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 127173,57 грн. Вказана заява була отримана відповідачем 22.02.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.02.2017, наявним в матеріалах справи, проте була залишена без відповіді та задоволення.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 295,89 грн. трьох відсотків річних, нарахованих за період з 22.05.2017 по 26.06.2017.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Н; ідентифікаційний код 33637321) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70 а; ідентифікаційний код 20033533) 100000 (сто тисяч) грн. страхового відшкодування, 295 (двісті дев'яносто п'ять) грн. 89 коп. трьох відсотків річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 02.10.2017

Суддя Я.В. Маринченко