ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Справа № 904/3956/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Антоніка С.Г., Чимбар Л.О.,

секретар Логвіненко І.Г.

за участю:

від позивача: Шустова В.А., прокурор відділу, службове посвідчення № 034470 від 20.07.2015 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_2, представник, довіреність № 546 від 02.09.2013 р.;

від відповідача-3: Догонова Т.В., начальник юридичного відділу, довіреність № 525/0/2-17 від 08.09.2017 р.;

представники відповідача-1 та третіх осіб-1, 2 в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 року

у справі № 904/3956/17

за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, м. Дніпро

до 1. Солонянської селищної ради, смт. Солоне Дніпропетровської області;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, смт. Солоне Дніпропетровської області;

3. Солонянської районної ради, смт. Солоне Дніпропетровської області

треті особи 1. Сектор культури, туризму, національностей та релігій Солонянської районної державної адміністрації, смт. Солоне Дніпропетровської області;

2. Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації, смт. Солоне Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району від 15.12.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 року у справі № 904/3956/17 (суддя - Ніколенко М.О.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області до Солонянської селищної ради, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Солонянської районної ради, треті особи: Сектор культури, туризму, національностей та релігій Солонянської районної державної адміністрації, Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району від 15.12.2014 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, Перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 року, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилався на те, що:

- висновок суду першої інстанції щодо відсутності обставин для визнання правочину недійсним на момент його вчинення є передчасним, оскільки судом проігноровані норми спеціального законодавства, які підлягають застосуванню у спірних відносинах, зокрема, норми Закону України "Про освіту" (ч.5 ст.63), якою забороняється використовувати не за призначенням об`єкти освіти і науки, що фінансуються з державного бюджету; при цьому при посиланні суду на абз.5 ч.4 ст.61 цього Закону, останнім не враховано, що вказана норма дозволяє передачу в оренду приміщень навчального закладу, але для здійснення діяльності, пов'язаної з освітньою роботою; положення ч.2 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010р. № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами" мають застосовуватись лише в контексті норм ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту"; скаржником зазначалось, що діяльність відповідача-2 жодним чином не пов'язана з навчально-виховним процесом, тому твердження суду про можливість використання частини приміщення школи, з огляду на наявність окремого входу, є безпідставним;

- судом при розгляді справи досліджені технічні документи на будівлю і зроблено висновок про те, що спірне приміщення є житловим і відноситься до службового житла, проте, вказане питання не досліджено належним чином, жодних правових висновків судом не здійснено; при цьому відповідно до п.3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. № 37, та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. № 2 "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" службовим є таке приміщення, яке включено до числа таких, з моменту винесення відповідним виконавчим органом рішення про включення такого приміщення до числа службових; будь-яких рішень про включення спірного приміщення до числа службових матеріали справи не містять, судом першої інстанції від сторін не витребовувались, не досліджувались; крім того, такий висновок суперечить предмету спірного договору, інформації, що міститься у акті приймання-передачі приміщення;

- посилання суду на вимоги абз.14 ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є недоречними, оскільки цією нормою визначений перелік об`єктів, які не можуть бути об`єктами оренди, зокрема, полігони, будови, споруди, устаткування для захоронення твердих промислових та побутових відходів, скотомогильники; також судом невірно інтерпретовано, як дозвіл для передачі в оренду приміщень школи, положення Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчального процесу (далі ДСанПіН) 5.5.2.008-01, затверджених постановою головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2011р., оскільки п.3.19 цих норм не дозволяє передачу в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, не пов`язаного з навчально-виховним процесом;

- судом не надано правової оцінки діям посадових осіб Солонянської селищної ради щодо розпорядження приміщенням закладу освіти, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, будівля закладу освіти на праві власності зареєстрована за територіальною громадою Солонянського району в особі Солонянської районної ради, тому Солонянська селищна рада не є власником майна та не має права ним розпоряджатись; крім того, судом не надано оцінки законності прийняття Солонянською районною радою рішення № 279-36/VІ від 04.12.2014р. "Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 13.09.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.09.2017 року.

В судовому засіданні 27.09.2017р. оголошено перерву до 11.10.2017р.

На адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду 27.09.2017 року надійшли письмові пояснення Прокуратури Дніпропетровської області.

До Дніпропетровського апеляційного господарського суду Солонянською районною радою подано клопотання про долучення до матеріалів справи листа № 281 від 26.09.2017 року Відділу освіту Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Прокурор в судових засіданнях надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Солонянська районна рада в письмових поясненнях на апеляційну скаргу та її представник в судових засіданнях проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу та в судових засіданнях заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач-1 - Солонянська селищна рада, відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався, як не скористався правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст.22 ГПК України; 10.10.2017р. надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника Солонянської селищної ради.

Треті особи - Сектор культури, туризму, національностей і релігій Солонянської районної державної адміністрації та Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації в судове засідання своїх повноважних представників не направили, відзиви на апеляційну скаргу не надали; про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином (а.с.166, 171, 206, 230, т.2).

При цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що правильна назва третьої особи-1 - Сектор культури, туризму, національностей і релігій Солонянської районної державної адміністрації, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.159-165, т.1).

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції встановив наступне.

30.03.2017 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області до відповідачів: 1. Солонянської селищної ради, 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про:

- визнання незаконним рішення Солонянської районної ради № 279-36/VІ від 04.12.2014р. "Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району" в частині передачі в оренду Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 нерухомого майна приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання недійсним договору оренди приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 15.12.2014р. між Солонянською районною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4;

- зобов`язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 звільнити і повернути за актом приймання-передачі Солонянській селищній раді приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнення судових витрат з відповідачів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2017 року, в редакції ухвали від 11.04.2017р. про виправлення описки, суддею Ніколенко М.О. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 18.04.2017 року; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1. Відділ культури, туризму, національностей та релігій Солонянської районної державної адміністрації, смт. Солоне Дніпропетровської області; 2. Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації, смт. Солоне Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016р. розгляд справи відкладений на 16.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2017р. залучено до участі у справі в якості відповідача-3 - Солонянську районну раду Дніпропетровської області; розгляд справи відкладений на 14.06.2017р.

14.06.2017р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло уточнення позовної заяви, відповідно до якої керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 просив:

- визнати незаконним рішення Солонянської районної ради № 279-36/VІ від 04.12.2014р. "Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району" в частині передачі в оренду Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 нерухомого майна приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі 3 поверхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір оренди нерухомого приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м., яке розташоване на АДРЕСА_1, укладений 15.12.2014р. між Солонянською районною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4;

- визнати недійсним договір до договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району від 15.12.2014р., укладений між Солонянською селищною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4;

- зобов`язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 звільнити і повернути за актом приймання-передачі Солонянській районній раді приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, площею 30,0 кв.м., вартістю 21 420 грн., яке розташоване на АДРЕСА_1;

- судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою від 14.06.2017р. розгляд справи був відкладений на 11.07.2017р.

В судовому засіданні 11.07.2017р. строк вирішення спору був продовжений на 15 днів, до 31.07.2017р., розгляд справи відкладений на 24.07.2017р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 року в задоволенні позовних вимог прокурора відмовлено в повному обсязі.

При з'ясуванні законності та обґрунтованості прийнятого місцевим господарським судом рішення суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровська місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області, з урахуванням уточнень позовної заяви від 14.06.2017р., звернулась до господарського суду з позовною заявою до Солонянської селищної ради, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Солонянської районної ради, треті особи: Сектор культури, туризму, національностей та релігій Солонянської районної державної адміністрації, Відділ освіти Солонянської районної державної адміністрації про: визнання незаконним рішення Солонянської районної ради № 279-36/VІ від 04.12.2014р. "Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району" в частині передачі в оренду Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 нерухомого майна приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі 3 поверхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1; визнання недійсним договору оренди нерухомого приміщення Солонянської СЗОШ № 2, І-ІІІ ступеня, загальною площею 30,0 кв.м., яке розташоване на АДРЕСА_1, укладеного 15.12.2014р. між Солонянською районною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4; визнання недійсним договору до договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району від 15.12.2014р., укладеного між Солонянською селищною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4; зобов`язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 звільнити і повернути за актом приймання-передачі спірного нерухомого майна.

Звертаючись із позовною заявою прокурор (позивач) посилався на те, що в даному випадку наявні обставини для представництва ним інтересів держави в суді, оскільки органом місцевого самоврядування - Солонянською районною радою, на яку ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" покладено обов'язок управляти закладами освіти, які належать територіальним громадам, здійснювати їх матеріально-технічне та фінансове забезпечення, незаконно було прийнято рішення про передачу в оренду приміщення Солонянської СЗОШ № 2 І-ІІІ ступеня, чим порушено інтереси держави; в подальшому, на підставі цього рішення, між Солонянською районною радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди нерухомого приміщення від 15.12.2014р., яке є частиною школи, що суперечить нормам ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту", п.3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01 та є підставою згідно ст.215 ЦК України для визнання цього правочину недійсним, зобов'язання відповідача-2 повернути таке майно відповідачу-3; в тому числі, підлягає визнанню недійсним і договір від 27.02.2017р., укладений між ФОП ОСОБА_4 та Солонянської селищною радою, до комунальної власності якої відповідно з наказом Солонянської районної державної адміністрації (далі Солонянської РДА) від 27.01.2016р. № 26, рішенням Солонянської районної ради № 43-4/VІІ від 27.01.2016р., рішеннями Солонянської селищної ради № 6-4/VІІ від 28.01.2016р., № 59-5/VІІ від 06.04.2016р. перейшла, в тому числі, юридична особа - КЗО "Солонянська СЗОШ № 2" І-ІІІ ступенів та, відповідно, права орендодавця за договором від 15.12.2014р., з підстав викладених вище.

Розглянувши позовну заяву, місцевий господарський суд в задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.

Оскаржуване рішення мотивовано тим, що:

- у спірних правовідносинах відсутні обставини, з якими Закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійним; ст.14 Закону України "Про освіту" на місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування покладено обов`язок забезпечувати розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріально-технічної бази, господарське обслуговування; ст.61 Закону України "Про освіту" передбачає додаткове фінансування державних навчальних закладів, установ, організацій, підприємств системи освіти, яким є, зокрема, дохід від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; право надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна, обладнання, що тимчасово не використовується в освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності і що також передбачено пп.2 п.8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності" від 27.08.2010р. № 796;

- матеріалами справи, доказами, наявними у справі, підтверджено, що приміщення, надане в оренду відповідачу-2, є окремим, не призначеним для здійснення навчально-виховного процесу, не поєднане з шкільними приміщеннями, які використовуються для навчального та навчально-виховного процесу, має окремий вхід, з 2007 року надається в оренду, а до того часу було в занедбаному стані, отже, може використовуватись, як об'єкт додаткового джерела фінансування; відповідач-2 є належним орендарем, вчасно та в повному обсязі сплачує орендні та комунальні платежі, здійснив за власний кошт ремонт, що поліпшує загальний стан приміщення.

Загальними вимогами процесуального права, визначеними статтями 32-34, 43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.12.2014р. між Солонянською районною радою (орендодавець, відповідач-3) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендар, відповідач-2) укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району, відповідно до предмету якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення Солонянської районної ради від 04.12.2014р. № 279-36/VІ передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно для здійснення підприємницької діяльності (продаж продовольчих, непродовольчих, промислових товарів) (п.1.1 р.1 договору (а.с.29-32, т.1)).

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору визначено, що об'єктом оренди є нерухоме майно загальною площею 30.0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Вартість об'єкта оренди згідно незалежної оцінки від 19.09.2014 становить 21420,00 грн. Об'єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району.

Пунктами 3.1-3.8 розділу 3 договору сторони узгодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється згідно з чинним законодавством; орендна плата за перший місяць оренди згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною договору (додаток 1), становить 344, 98 грн. за грудень 2014 року (без урахування ПДВ); розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць; нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України; розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни чинного законодавства, що регулює визначення розміру орендної плати, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України; орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі; останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві; орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря; орендна плата перераховується орендарем на підставі рахунків, наданих балансоутримувачем в розмірі 100%, а балансоутримувач в свою чергу перераховує до загального фонду районного бюджету 50% від орендної плати; вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж і т.ін. не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо у формі та порядку, погодженому з балансоутримувачем.

Підпунктами 5.2.1, 5.2.8 п.5.2 визначений обов'язок орендаря використовувати об'єкт оренди відповідно до його цільового призначення та умов цього договору; протягом місяця, починаючи з дати укладення договору, застрахувати об'єкт оренди на користь балансоутримувача від вогневих ризиків, ризиків стихійних явищ та інших майнових ризиків на суму, не менше, ніж вартість об'єкта оренди згідно звіту про експертну оцінку майна; у договорі страхування (страховому полісі) Солонянська районна рада повинна бути вказана як вигодонабувач страхового відшкодування, так щоб увесь строк оренди об'єкт оренди був застрахований.

Згідно із п. 11.1 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє з 15.12.2014р. по 11.12.2017р.

Вказаний договір підписаний також Відділом освіти Солонянської районної державної адміністрації, який визначений балансоутримувачем об'єкта оренди.

На виконання умов договору 15.12.2014р. відповідачем-3 (орендодавцем) було передано відповідачу-2 (орендарю) предмет оренди - нерухоме майно загальною площею 30,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, вартістю згідно незалежної оцінки від 19.09.2014р. 21 420,00 грн. за актом приймання-передачі об'єкта оренди (а.с.36, т.1).

Розмір орендної плати розрахований на підставі незалежного висновку ринкової вартості майна від 19.09.2014р. (а.с.51-100, т.2) та затверджений у додатку 2 до договору, підписаного сторонами (а.с.33, т.1).

Відповідно до матеріалів справи, укладенню договору між сторонами передувало звернення відповідача-2 до відповідача-3 із заявою від 09.10.2014р. № б/н (вх. № 02-18-599/0/1-14 від 13.10.2014р.) з проханням надати в оренду спірне нерухоме майно (а.с.177, т.1), проти якої директор комунального закладу освіти "Солонянська середня загальноосвітня школа № 2" та балансоутримувач майна - Відділ освіти Солонянської РДА (третя особа-2 у справі) не заперечували, надали свої погодження, а відповідачем-3 на сесії райради прийнято рішення щодо даного питання (а.с.37, 179-180, т.1).

Згідно пояснень Солонянської районної ради, викладених у відзиві на позов, передача в оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Солонянського району здійснюється Солонянською районною радою у відповідності до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про оренду державного та комунального майна" та Положення про порядок передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району, затвердженого рішенням Солонянської райради від 30.09.2014р. № 265-35/VІ; після отримання заяви відповідача-2 районною радою був оголошений конкурс на право укладення договору оренди спірного об'єкту; оголошення опубліковано в районній газеті "Вперед" за 30 календарних днів до конкурсу; дане питання розглядалось на засіданні постійної комісії райради з питань соціальної політики, комунальної власності, побутового та торговельного обслуговування населення та винесено на розгляд сесії райради; розпорядженням голови райради від 13.11.2014р. № р-108/0/3-14 "Про скликання ХХХVІ сесії районної ради VІ скликання" на сесію ради був запрошений, в тому числі, прокурор Солонянського району; 04.12.2014р. рішенням Солонянської районної ради №279-36/VІ "Про надання в оренду нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району" надано дозвіл на укладення договору оренди об'єкта нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району, які перебувають на балансі відділів Солонянської РДА, зокрема, частини нежитлового приміщення Солонянської СЗОШ №2, І-ІІІ ступеня, площею 30,0 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1; вказане рішення прийнято на сесії за участі представника прокуратури Солонянського району та направлено з супровідним листом від 15.12.2014р. № -620/0/2-14 на адресу прокурора Солонянського району, отримано прокуратурою 15.12.2014р., що підтверджується відміткою про отримання (а.с.166-181, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону України від 14.10.2014р., на момент винесення спірного рішення та укладення спірного договору) первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста; сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 3 ст.24 вищевказаного Закону регламентовано, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктами 19, 20 ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання, зокрема: за дорученням відповідних рад, про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів в установленому законом порядку; вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Частинами 4, 5, 6 ст.60 вищезазначеного Закону передбачено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції встановлено, що на момент укладення спірного договору оренди від 15.12.2014р. будівля школи, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, мала статус комунальної власності та належала на праві власності Територіальній громаді Солонянського району в особі Солонянської районної ради, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, свідоцтвом про право власності, яке додано до висновку про незалежну оцінку майна (а.с.34, т.1, а.с.101, т.2). Передачу майна в оренду погоджено органом, на балансі якого знаходиться майно - відділом освіти Солонянської РДА, про що містяться відмітки на заяві орендаря, договір оренди від 15.12.2014р. підписано за участю балансоутримувача.

Таким чином, відповідачем-3 обґрунтовано та в законний спосіб прийнято рішення на сесії районної ради про надання в оренду спірного об'єкту, а доводи апеляційної скарги з цього приводу не приймаються колегією суддів, оскільки спростовані матеріалами справи, нормами чинного законодавства.

В подальшому, листом № 750 від 30.12.2015р. Солонянська селищна рада звернулась до Солонянської районної ради з проханням розглянути питання щодо передачі із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району у комунальну власність селищної ради ряду об`єктів (8 шкіл), в зв`язку з об`єднанням територіальних громад шляхом приєднання до Солонянської селищної ради Васильківської, Малозахаринської та Широкінської сільських рад, та передачі Солонянській селищній раді функцій з фінансування загальноосвітніх закладів, які розташовані на території об`єднаної громади (а.с.182-183, т.1).

27.01.2016р. наказом відділу освіти Солонянської районної державної адміністрації № 26 призначено комісію з проведення передачі майна, що перебуває на балансі відділу освіти Солонянської РДА, до комунальної власності Солонянської, Новопокровської селищних рад, Єлізарівської сільської ради (а.с.185-186, т.1)

27.04.2016р. Солонянською районною радою прийнято рішення за № 43-4/VІІ "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району", відповідно до якого юридичну особу - комунальний заклад освіти "Солонянська середня загальноосвітня школа №2 І-ІІІ ступенів Солонянської районної ради Дніпропетровської області" за адресою АДРЕСА_1 та її майно, що перебуває на балансі відділу освіти Солонянської районної державної адміністрації передано зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району до комунальної власності Солонянської селищної ради (а.с.187-190, т.1).

Рішеннями Солонянської селищної ради від 28.01.2016р. № 6-4/VІІ "Про прийняття закладів освіти", від 06.04.2016р. № 59-5/VІІ "Про затвердження актів приймання-передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району" комунальний заклад освіти "Солонянська середня загальноосвітня школа № 2 І-ІІІ ступеня Солонянської районної ради Дніпропетровської області" та її майно були прийняті до комунальної власності територіальної громади в особі Солонянської селищної ради (а.с.191-194, т.1).

Листом від 05.04.2016р. № 02-18-222/0/2-16 голова районної ради надіслав Солонянському селищному голові договори оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району (а.с.195, т.1) та листом від 17.03.2017р. № -207/0/2-17 просив останнього в зв'язку зі зміною власника орендованого майна привести діючі договори оренди у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с.196, т.1).

В зв'язку зі зміною власника орендованого майна, 27.02.2017р. між Солонянською селищною радою в особі виконавчого комітету (відповідач-1, орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (відповідач-2, орендар) було укладено договір, яким внесено зміни у договір оренди від 15.12.2014р., зокрема, у преамбулу договору та реквізити сторін (а.с.72, т.1).

В подальшому, 21.02.2017р. Солонянською селищною радою рішенням № 20-19/VІІ та рішенням від 19.04.2017р. № 12-20/VІІ затверджено перелік об'єктів, до якого входить будівля школи за адресою АДРЕСА_1, які не використовуються в навчальному та виховному процесах та можуть бути надані в оренду з метою ефективного, раціонального використання комунального майна та збереження його в належному стані у зв'язку з відсутністю навчального та виховного процесів в окремих приміщеннях будівель шкіл та дошкільних навчальних закладів, недопущення руйнації майна (а.с.40, 84-85, т.1).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди), наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом правові норми містяться у статті 283 Господарського кодексу України, ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 761 ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права; наймодавцем також може бути особа, уповноважена на укладання договору найму.

Частиною 1 ст.770 ЦК України визначено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

З огляду на викладені вище обставини, наявні у справі докази, якими підтверджується передача спірного майна у комунальну власність Солонянської селищної ради, відповідачем-1 договором від 27.02.2017р. обґрунтовано внесено зміни до укладеного між відповідачем-2 та відповідачем-3 договору оренди від 15.12.2014р. За цих обставин не приймаються доводи скаржника про відсутність у відповідача-1 прав на розпорядження спірною нерухомістю. Щодо відсутності доказів підтверджуючих право власності відповідача-1 на спірну нерухомість, зокрема, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то Солонянською селищною радою у листі від 19.07.2017р. № 936 на адресу голови Солонянської райради повідомлено, що відповідні документи перебувають на стадії оформлення.

Як вже зазначалось, Дніпропетровська місцева прокуратура № 2 Дніпропетровської області звернулась з позовом до господарського суду, оскільки вважає, що укладаючи вищезазначений договір оренди, сторонами були допущені порушення приписів законодавства, а саме, ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.63 Закону України "Про освіту", наслідком якого стала передача в оренду об`єкта державної власності, який фінансується з державного бюджету для здійснення діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом, що і стало підставою спору.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, одним із способів якого є визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи, що предметом договору оренди є окрема частина нежитлового приміщення середньої загальноосвітньої школи, яка являється навчальним закладом, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Предметом оренди за вказаним договором оренди є нежитлове приміщення, що відповідає об'єктам оренди, визначеним ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме об'єктом оренди за цим Законом є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (крім пам'яток культурної спадщини, нерухомих об'єктів, які знаходяться на території історико-культурних заповідників).

Пунктом "б" ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства, об'єкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей, до яких, зокрема, відноситься об'єкти освіти, крім навчальних закладів, майно яких вноситься до статутного капіталу публічних акціонерних товариств залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди як цілісний майновий комплекс, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Статтею 14 Закону України "Про освіту" визначено, що місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування, зокрема, забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріально-технічної бази та господарське обслуговування.

Частиною 2 ст.18 Закону України "Про освіту" регламентовано, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 9 Закону України "Про загальну середню освіту" визначено, що школа І-ІІІ ступенів належить до загальноосвітніх навчальних закладів.

Згідно п.1.1, 1.3, 1.5 Статуту КЗО "Солонянська СЗОШ № 2" є загальноосвітнім навчальним закладом, що може мати свій баланс, рахунки в установах банку, засновником якої є Солонянська селищна рада (нова редакція).

Приписами ч. 1 ст. 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Частиною 4 статті 61 Закону України "Про освіту" (в редакції, чинній на час укладання договору) визначено, що додатковими джерелами фінансування є кошти, одержані за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані навчальним закладом, на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; дотації з місцевих бюджетів; дивіденди від цінних паперів; валютні надходження; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян; інші кошти.

Аналізуючи зазначені правові норми, апеляційний господарський суд зазначає, що в якості додаткових джерел фінансування навчальних закладів абзацом 5 частини 4 статті 61 Закону України "Про освіту" передбачена можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Разом з тим, об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням, що визначено ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту".

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 (яка є чинною і не скасована) "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" визначено, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, орендоване за договором від 15.12.2014р. окреме індивідуально визначене майно згідно витягу з технічної документації до якої додано фотографічні зображення будівлі школи та магазину, плану евакуації, має окремий вхід, не поєднаний з шкільними приміщеннями, які використовуються для навчального та навчально-виховного процесу; відповідно до попереднього технічного паспорту, наданого відповідачем-3 в приміщенні школи були дві квартири, приміщення однієї з яких і є об'єктом оренди за спірним договором; згідно нового технічного паспорту на будівлю ці приміщення також визначені, як окремі, не пов'язані з навчально-виховним процесом, мають окремі входи з вулиці. За поясненнями відповідача-3 приміщення загальною площею 30 кв.м. довгий час не використовувалось школою, було в занедбаному стані, вказане приміщення надається в оренду з 2007 року, орендар сумлінно виконує обов'язки за договором оренди, договором на відшкодування комунальних витрат, не має заборгованості за жодним договором. Відповідно до довідок № 175 від 21.06.2017р., № 187 від 20.07.2017р., наданих КЗО "Солонянська СЗОШ № 2", орендарем за власний кошт здійснено ремонт орендованого приміщення, робота магазину не заважає навчально-виховному процесу, в асортименті магазину знаходяться зокрема, промислові товари, канцелярське приладдя, діти користуються послугами магазину, знаходячись в безпеці, оскільки немає потреби виходити за територію школи; за орендні кошти в 2016-2017 році здійснювалось придбання канцелярського приладдя (ватман, кольоровий папір, гуаш, олівці, фломастери, крейда кольорова) для організації роботи пришкільного табору.

Згідно із листом № 281 керівника Відділу освіти Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 26.09.2017 року (т. 2, а. с. 211) частина приміщення КЗО "Солонянська СЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів", загальною площею 30,0 кв. м., до 2003 року була призначена для службового проживання осіб, які працюють у навчальному закладі. Потреба КЗО "Солонянська СЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів" у даному приміщенні була відсутня. Заяв від педагогічних працівників про забезпечення службовим житлом також не надходило.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що частина приміщення СЗОШ № 2, загальною площею 30,0 кв. м. протягом тривалого часу технологічно не була пов'язана з учбовим процесом і не використовувалась в освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій або науковій діяльності. Разом з тим, передача вказаного майна в оренду не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Враховуючи вищенаведені правові приписи та обставини справи, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що з метою отримання додаткових джерел фінансування Солонянська міська рада мала право передавати в оренду приміщення навчального закладу, що технологічно не пов'язані з навчальним процесом.

Оскільки прокурором не доведено, що укладення вказаного договору має наслідком порушення цілісності майнового комплексу або погіршення соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі; що майно, яке є предметом договору, використовувалось у навчальному процесі (у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності); спірне майно використовується не за призначенням, визначеним договором оренди, та враховуючи положення ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 61 Закону України "Про освіту", відповідно до яких відсутня заборона надавати індивідуально визначене майно навчального закладу в оренду, зважаючи на відсутність потреби використання спірного приміщення в учбових цілях та відсутності порушення укладенням спірного договору навчально-виховного процесу, господарський суд дійшов вірного висновку, що договір оренди від 15.12.2014р., додаток до цього договору - договір від 27.02.2017р., відповідають вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Оскільки судом встановлена відповідність договору оренди від 15.12.2014р. нормам чинного законодавства, тому й позовна вимога прокурора про повернення орендованого майна Солонянській районній раді є безпідставною, такою, що не ґрунтується на нормах права.

Таким чином, висновок господарського суду, викладений у резолютивній частині рішення, про відмову в позові є цілком обґрунтованим.

Щодо посилань скаржника на необхідність застосування спеціальних норм законодавства до спірних правовідносин, слід зазначити, що саме такими нормами передбачається можливість та право надання в оренду окремих частин учбових закладів, не задіяних в навчально-виховному процесі.

Стосовно посилань скаржника на наявність у рішенні господарського суду висновків відносно статусу орендованого приміщення, як службового житла, колегія суддів зазначає, що рішення господарського суду жодних висновків, що спірне орендоване майно є службовим, не містить. Суд лише констатував факти, викладені у технічних документах на будівлю, в яких є спірне нерухоме майно, та визначено, що воно має статус квартири (а.с.103-106, т.2), при цьому в новому технічному паспорті на будівлю (квітень 2017 року) таких даних не міститься (а.с.114-126, т.2).

Подані прокурором до суду апеляційної інстанції копії документів на підтвердження факту зміни статусу спірного приміщення не підтверджують використання вказаного приміщення у навчально-виховному процесі.

Доводи скаржника про некоректне посилання місцевого господарського суду на абз.14 ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", колегія суддів апеляційного суду не приймає, оскільки вважає таке зазначення технічною опискою суду, оскільки правова норма, викладена судом, відповідає тій, що міститься саме у ч. 2 ст.4 вказаного Закону.

Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставність прийняття відповідачем-1 та відповідачем-3 своїх рішень відносно розпорядження спірним майном, то вони спростовуються матеріалами справи, не відповідають нормам чинного законодавства, тому не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції.

Щодо посилань скаржника на приписи постанови Верховного Суду України від 27.05.2015р. № 3-165гс15, то колегія суддів зазначає, що вказана постанова лише містить висновки, що в кожному окремому випадку суди мають з'ясовувати фактичні обставини справи, які відрізняються у кожній справі.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на особу, що подала дану апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, м.Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 року у справі № 904/3956/17 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.10.2017 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.О. Чимбар