Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" жовтня 2017 р. Справа № 906/513/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №6-03/191 від 09.08.2017

від відповідача: ОСОБА_2 паспорт ВН364747 виданий 11.04.2007

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Малі Коровинці, Чуднівський р-н, Житомирської області)

про стягнення 9500,00 грн та зобов'язання передати справи передані згідно Контракту №85 від 28.05.2013

У відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору було продовжено на п'ятнадцять днів.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 9500,00 грн, сплачених на виконання контракту № 85 про надання правової допомоги від 28.05.2013, та зобов'язати останнього повернути справи передані згідно контракту №85 від 28.05.2013.

Ухвалою від 04.07.2017 господарський суд порушив провадження у справі та вжив заходи по підготовці справи до розгляду.

Ухвалами суду від 13.07.2017, 31.08.2017, 25.09.2017 розгляд справи неодноразово відкладався.

До початку судового засідання до суду від позивача надійшли письмові пояснення за вих. № 4/3-06 щодо підстав пред'явлення позову та клопотання про долучення до матеріалів справи двох довіреностей за 2013 та 2014 роки, виданих на ім'я ОСОБА_2 (а. с. 81 - 86).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вказав, що відповідач взяті на себе зобов'язання діяти в інтересах позивача щодо надання правової допомоги з підготовки позовних матеріалів, подачі їх на розгляд відповідних судів та подальше супроводження судових справ в процесі у справах, пов'язаних з проведенням регламентних виплат, не виконав, оскільки в порушення умов контракту жодних звітів про результати роботи не надав. Оскільки, на думку позивача, відповідач не представив йому жодних відомостей на підтвердження виконання умов контракту, останній на підставі п. 18.4 ст. 18 контракту має нести майнову відповідальність у розмірі понесених позивачем витрат по цій справі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву від 25.09.2017 (а. с. 66). Зокрема вказав на те, що позивачем не виконано умови п. 6.2 контракту в частині продовження йому терміну дії довіреності на представництво інтересів позивача, хоча 27.06.2014 та 03.07.2014 він направляв позивачу листи про необхідність продовження строку дії довіреності для надання можливості закінчити юридичні дії по контракту № 85 від 28.05.2013, що не було виконано останнім.

Крім того, відповідач доводить, що між ним та юридичним департаментом позивача велася переписка засобами електронного зв'язку. В такий же спосіб надсилались звіти про виконання умов контракту, згідно з яких відбулося виконання по двох справах, однак у зв'язку із закінченням 30.06.2014 терміну дії довіреності та відмовою позивача поновити її дію, подальші дії на виконання умов укладеного контракту не вчинялися.

В підтвердження вищевикладених обставин, відповідачем було подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу довіреності вих. № 4/37119 від 27.12.2013 зі строком дії до 30.06.2014; копії електронного звіту про хід переданих справ від 22.01.2015 з доказами направлення останнього позивачу; копії заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.11.2013 у справі № 278/4881/13-ц; копії рішення Любарського районного суду Житомирської області від 04.11.2013 у справі № 282/1501/13-ц; два оригінали виконавчих листів Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2014 у справі № 279/6404/13-ц; копії електронного листа від 26.10.2013; копії електронного листа від 27.06.2014; копії електронного звіту за звітний період з 11.08.2013 по 10.01.2014 та оригінал супровідного листа з постановою державного виконавця від 12.11.2013 про відкриття виконавчого провадження № 40658359 у справі № 280/2010/13-ц (а. с. 87 - 102).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2013 між Моторним (транспортним) страховим бюро України (позивач/замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач/виконавець) було укладено контракт № 85 про надання правової допомоги (далі - контракт, а. с. 12 - 17), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов'язання надавати правову допомогу замовнику у частині стягнення заборгованості, представництва замовника в судах усіх інстанцій у справах, пов'язаних з проведенням регламентних виплат, а також представництва замовника на стадії виконавчого провадження у справах в яких замовник є стягувачем.

Відповідно до ст. 2 контракту, надання правової допомоги замовнику здійснюється на підставі цього контракту та додаткових угод до нього, які є невід'ємною його частинами. У додатковій угоді обов'язково зазначається відомості про справу (справи) за якою (якими) надається правова допомога. Отримання виконавцем від замовника оригіналів чи копій документів по справі підтверджується відомостями у додатковій угоді або акті приймання-передачі.

На виконання умов контракту, 11.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до контракту (а. с. 18), згідно з якою відповідач прийняв від позивача завдання на ведення від його імені 11 (одинадцяти) справ загальна вартість послуг (розмір базової винагороди) за які становить 19000,00 грн.

За пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 11.07.2013 сторони погодили, що оплата послуг відповідача, в розмірах, вказаних в ст. 8 контракту, здійснюється позивачем шляхом безготівкового перерахунку відповідних сум на поточний рахунок виконавця наступним чином:

- 9500,00 грн - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання цієї додаткової угоди;

- 9500,00 грн - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акту про виконані роботи.

Згідно зі ст. 6 контракту передбачено, що позивач зобов'язаний оплачувати послуги виконавця з надання правової допомоги в розмірах і в строки, передбачені розділом IV даного контракту та вчасно забезпечувати відповідача необхідними для виконання контракту документами, інформацією, необхідною для виконання юридичних повноважень та доручень на умовах, визначених цим контрактом.

Судом встановлено, що під гарантію виконання зобов'язань, передбачених умовами контракту, позивач 25.07.2013 перерахував на рахунок відповідача 9500,00 грн, що підтверджено банківською випискою (а. с. 19 - 21), оборотно-сальдовою відомістю (а. с. 26, 27) та детальним розрахунком позивача (а. с. 22).

Також у відповідності до п. 3 додаткової угоди № 1 від 11.07.2013 одночасно з укладенням сторонами цієї угоди відповідач отримав від позивача матеріали справ по яким необхідно надати юридичну допомогу.

За умовами контракту для представлення інтересів позивача перед третіми особами відповідачу було видано довіреності.

Першу за вих. № 4/17061 від 02.07.2013 зі строком дії до 31.12.2013 (а. с. 85), а другу - за вих. № 4/37119 зі строком дії до 30.06.2014 (а. с. 88).

Згідно доводів відповідача, з метою завершення справ та належного виконання контракту, останній двічі (27.06.2014 та 03.07.2014) звертався до позивача електронними листами з проханням продовжити термін дії довіреності (а. с. 72, 73).

В судовому засіданні представник позивача доводив, що нова довіреність на представництво інтересів бюро надсилалась відповідачу засобами кур'єрської доставки, однак вказаний факт відповідач заперечив.

Оскільки ні доказів направлення листів відповідачем, ні доказів отримання ним від позивача чи вручення позивачем відповідачу довіреності від 16.09.2014 за вих. № 4/25182 зі строком дії до 31.12.2014 (а. с. 86) сторони суду не представили, вказане позбавляє суд можливості перевірити достовірність повідомлених учасниками процесу в суді обставин, а отже вважати дані факти встановленими для врахування при прийняття рішення у даній справі.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензію від 18.04.2016 вих. № 4-3-06/10040 із вимогою в 30 денний термін з моменту її отримання надати позивачу детальний звіт за всіма справами, які знаходяться у відповідача на опрацюванні, повернути позивачу кошти у сумі 9500,00 грн, сплачені за надання правової допомоги та штрафні санкції в розмірі 123593,99 грн за порушення умов контракту, що призвело до неможливості пред'явлення позову у зв'язку із закінченням терміну позовної давності (а. с. 23).

Відповідач не заперечив, що претензію отримав та надав позивачу відповідь, копія якої в матеріалах справи відсутня.

Як на підставу для застосування до відповідача майнової відповідальності у вигляді стягнення виплат, понесених позивачем у зв'язку з оплатою 9500,00 грн за проведену відповідачем підготовку та ведення справ, позивач посилається у позові на п. 18.4 ст. 18 контракту, за умовами якого виконавець несе відповідальність перед замовником за пропущення строку позовної давності або пред'явлення виконавчого документа до виконання, якщо це призвело до неможливості стягнення коштів з боржника, а так само відмову від проведення робіт з оплачених послуг, якщо про таку відмову виконавець повідомив замовника пізніше ніж за 10 днів до дати закінчення строку позовної давності чи пред'явлення виконавчого документа до виконання - у розмірі ціни позову замовника та суми сплаченої за послуги.

З огляду на викладене слід вказати, що позивач, в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України, належними та допустимим доказами не довів суду наявність підстав для застосування до відповідача майнової відповідальності у вищевказаній сумі, оскільки, по-перше, ні в позовній заяві, ні в процесі розгляду справи позивачем не було вказано про обставини, які наразі свідчать про неможливість стягнення коштів з боржників по переданим відповідачу справам, оскільки право особи на звернення до суду є абсолютним та не обмежується строком позовної давності поза межами якого сторона звернулася до суду за захистом порушеного права. По-друге, при переданні позивачем відповідачу справ, будь-які відомості по яким можна було б здійснити їх ідентифікацію по даті настання страхового випадку, часу виплати страхового відшкодування тощо, позивачем у додатковій угоді № 1 від 11.07.2013 не обумовлено, що позбавляє позивача права посилатися в підтвердження заявлених вимог на той факт, що неможливість стягнення коштів з боржників по регресним зобов'язанням, які виникли у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, відбулося внаслідок прострочення боржника у зобов'язані, а не навпаки.

Що стосується твердження позивача про те, що на даний час відповідачем не надано бюро жодних відомостей на підтвердження виконання умов контракту, зокрема звітів про результати роботи, то вони оцінюються судом критично та не свідчать про відмову відповідача від проведення робіт з оплачених послуг, зважаючи на таке.

Приписами статті 7 контракту сторони передбачили обов'язки відповідача по виконанню умов щодо ведення справ позивача, серед яких визначено обов'язок надавати письмові звіти за формою, у строки та спосіб, що встановлені позивачем.

Оскільки порядок подання таких звітів ні в умовах контракту, ні за змістом додаткової угоди № 1 від 11.07.2013 сторони не передбачили, звіти надсилалися відповідачем на електронну адресу юридичного департаменту бюро, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться докази переписки сторін спору між собою (а. с. 89 - 91, 97 - 99).

Також в підтвердження виконання зобов'язань по контракту, відповідач надав до суду копії рішень судів та виконавчі документи, які свідчать про проведену ним роботу по стягненню коштів на користь позивача (а. с. 92 - 95, 100, 101).

До того ж, за п. 18.4 ст. 18 контракту унормовано, що відмова відповідача від проведення робіт з оплачених послуг має відбуватися шляхом направлення позивачу відповідного повідомлення, тобто вчинена в активній формі. Натоміть будь-яких листів подібного змісту сторонами до суду подано не було.

Оскільки позивач не довів порушення відповідачем умов контракту № 85 про надання правової допомоги від 28.05.2013, суд зважає, що відсутні підстави для застосування до відповідача майнової відповідальності у заявленій позивачем до стягнення сумі.

Окрім того, суд вказує про безпідставність вимог позивача про повернення йому справ, переданих відповідачу на виконання контракту №85 від 28.05.2013, оскільки позивач в судовому засіданні підтвердив, що контракт наразі є чинним, він не містить обмежень щодо строку надання правових послуг. При цьому суд встановив, що правом розірвати контракт в односторонньому порядку ( п.7.7 ) сторони спору не скористались, а умовами контракту не передбачено право позивача вимагати повернення йому справ до припинення або розірвання договору між сторонами.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.10.17

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.)