ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа № 914/3008/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Костів Т.С., Малех І.Б.

при секретарі судового засідання Петрик К.О.

за участі представника ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Софіївський» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Лот-Інвест»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Львівської області (суддя Чорній Л.З.) ухвалою від 21 грудня 2016 року у справі №914/3008/16 порушив провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Лот-Інвест (70019, м. Львів, вул. Жовківська, буд. 22; ) в порядку ст.10, 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23 грудня 2016 року оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Лот-Інвест (далі ОСОБА_2 Лот-Інвест).

23 січня 2017 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм про визнання грошових вимог до ОСОБА_2 Лот-Інвест у сумі 32 189 000,00 грн., яку суд ухвалою від 25 січня 2017 року прийняв до розгляду, призначив судове засідання.

Господарський суд Львівської області 22 березня 2017 року постановив ухвалу у справі №914/3008/16, якою задовольнив заяву ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм про визнання кредиторських вимог; включив грошові вимоги ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм в сумі 32 192 200,00 грн, з яких 32 189 000,00 грн грошові вимоги, а 3200,00 грн судовий збір, до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 Лот-Інвест.

Також, Господарський суд Львівської області ухвалою від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16 затвердив реєстр вимог кредиторів в наступних розмірах: вимоги першої черги на загальну суму 19736,00 грн в т.ч.: ОСОБА_2 Галнафтотрейд ЛТД - 13780,00 грн, ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм - 3200,00 грн, ПАТ Банк Софіївський - 3200,00 грн; вимоги четвертої черги на загальну суму 47538911,20 грн в т.ч.: ОСОБА_2 Галнафтотрейд ЛТД - 464551,86 грн. ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм- 32189000,00 грн, ПАТ Банк Софіївський- 14885359,34 грн; вимоги шостої черги на загальну суму 2937428,02 грн в т.ч.: ПАТ Банк Софіївський 2937428,02 грн; суд зобовязав розпорядника майна провести перші збори кредиторів, надати суду оригінали протоколу перших зборів кредиторів, комітету кредиторів.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Софіївський» (кредитор) просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16 у частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм у розмірі 3200,00 грн судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу, вимоги четвертої черги - 32189000,00 грн боргу, які підлягають погашенню у четверту чергу, та включенню їх в реєстр вимог кредиторів; та просить направити справу №914/3008/16 до Господарського Львівської області для розгляду грошових вимог ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм у новому складі суду.

Вважає, що оскаржувана ухвала незаконна і необгрунтована, прийнята за результатами неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права та при неповному зясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки листу Львівського управління офісу великих платників податків ДФС України №1004/9/28-10-48-06 від 14 лютого 2017 року, яким було повідомлено про ознаки фіктивного банкрутства ОСОБА_2 Лот-Інвест та надання судовим органам неправдивих відомостей фінансово-господарського характеру.

Ставить під сумнів належність перевірки судом факту зарахування цінних паперів на рахунок ОСОБА_2 «Приватсервіс»; факт самого здійснення господарської операції щодо купівлі-продажу цінних паперів; наявність заборгованостей за зазначеними договорами купівлі-продажу із відображенням її в бухгалтерському обліку сторін договору; наявність заборгованості за договорами поруки та переведення боргу із відображенням її в бухгалтерському обліку ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм та ОСОБА_2 Лот-Інвест; рух коштів на банківських рахунках ОСОБА_2 «Приватсервіс», ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм та ОСОБА_2 Лот-Інвест по розрахунках за вищевказаними договорами; відповідність укладених угод статутній діяльності ОСОБА_2 Лот-Інвест та наявність повноважень директора, який підписав угоду, згідно статуту (необхідність погодження значних угод товариства його власником). Банк обгрунтовує свій інтерес тим, що перебуває у процедурі ліквідації та має зобовязання перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Національним Банком України, що може спричинити шкоду державі. Вважає оскаржені вимоги штучно створеними, що порушують права кредиторів на задоволення їх вимог.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув матеріали справи і вважає, що апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Софіївський» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16 слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За визначенням статті 1 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Предметом розгляду є ухвала Господарського суду Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16, постановлена за результатами розгляду грошових вимог ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм до ОСОБА_2 Лот-Інвест.

З матеріалів справи слідує, що у встановлений законом строк до Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм про визнання грошових вимог до ОСОБА_2 Лот-Інвест у сумі 32 189 000,00 грн та судового збору.

Господарський суд Львівської області дійшов висновку про обгрунтованість заявлених ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм кредиторських вимог до боржника.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими і не грунтуються на законі. Суд неправильно визначив статус і зобовязання сторін за договором поруки та за правочином про перевід боргу, а також не урахував приписів статей 526, 546, 548, 553 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком чи іншим видом забезпечення, встановленим договором або законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За визначенням статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання повністю або частково.

Підставою виникнення грошових вимог ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм називає виконання ним, як новим боржником, зобовязань первісного боржника (ПП КУРС) за правочином про перевід боргу від 02 лютого 2015 року - сплату кредиторові (ОСОБА_2 Приватсервіс) 32 189 000,00 грн заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року. Оскільки, ПП КУРС не повернув ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм сплачені ним кошти, ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм заявляє кредиторські вимоги до ОСОБА_2 Лот-Інвест , як до поручителя за договором поруки від 02 лютого 2015 року.

Основним зобов'язанням, яке забезпечується договором поруки, є правочин про перевід боргу, укладений 02 лютого 2015 року між ОСОБА_2 Приватсервіс (кредитор), ПП КУРС (первісний боржник) та ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм (новий боржник).

Відповідно до умов п.1.1. правочину первісний боржник передає, а новий боржник приймає на себе частину зобов'язань первісного боржника по проведенню розрахунків згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року в розмірі 32 189 000,00 грн.

Згідно з п. п. 2.1., 2.3. правочину про перевід боргу новий боржник (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм) зобовязався виконати зобовязання первісного боржника (ПП КУРС) - провести розрахунок згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року в розмірі 32189000,00 грн. А кредитор (ОСОБА_2 Приватсервіс) зобовязався прийняти виконання новим боржником зобовязань первісного боржника.

У договорі купівлі-продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року ОСОБА_2 Приватсервіс виступає продавцем, а ПП КУРС покупцем.

Також, пунктом 2.4. правочину про перевід боргу передбачено, що з укладенням цього правочину виникає зобов'язання первісного боржника (ПП КУРС) перед новим боржником (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм) сплатити кошти в розмірі переведеного боргу в термін до 01 жовтня 2016 року.

Договір поруки, укладений 02 лютого 2015 року між ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм (кредитор), ОСОБА_2 Лот-Інвест (поручитель) та ПП КУРС (боржник).

За умовами п. п. 1.1., 1.2. договору поруки поручитель (ОСОБА_2 Лот-Інвест) зобовязався солідарно відповідати перед кредитором (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм) за виконання боржником (ПП КУРС) у повному обсязі зобовязань згідно правочину про перевід боргу від 02 лютого 2015 року, а саме: повернути в термін до 01 жовтня 2016 року суму в розмірі 32 189 000,00 грн.

Ураховуючи зміст і статус сторін договору поруки та правочину про перевід боргу, приписи статей 548, 553 Цивільного кодексу України суд апеляційної інстанції констатує, що договір поруки від 02 лютого 2015 року не забезпечує виконання основного зобов'язання нового боржника ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм перед кредитором, яким за договором купівлі продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року та за правочином про перевід боргу від 02 лютого 2015 року є ОСОБА_2 Приватсервіс.

У правочині про перевід боргу від 02 лютого 2015 року основним зобовязанням нового боржника ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм є сплатити кредиторові ОСОБА_2 Приватсервіс 32 189 000,00 грн заборгованості ПП КУРС за договором купівлі-продажу цінних паперів №Б110511/4/1 від 11 травня 2011 року.

Проте, за змістом договору поруки, яким забезпечено виконання зобовязання за правочином про перевід боргу від 02 лютого 2015 року, поручитель (ОСОБА_2 Лот-Інвест) поручився перед кредитором (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм) за виконання боржником (ПП КУРС) у повному обсязі зобовязань згідно правочину про перевід боргу від 02 лютого 2015 року, а саме: повернути в термін до 01 жовтня 2016 року суму в розмірі 32 189 000,00 грн.

У договорі поруки від 02 лютого 2015 року кредитором названо ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм, а боржником - ПП КУРС. Названі юридичні особи у правочині про перевід боргу є боржниками: ПП КУРС - первісний боржник, а ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм - новий боржник.

Отже, ОСОБА_2 Лот-Інвест не поручалося перед кредитором ОСОБА_2 Приватсервіс за виконання зобовязань боржником за правочином про перевід боргу від 02 лютого 2015 року.

Фактично ОСОБА_2 Лот-Інвест виступило поручителем зобовязань первісного боржника (ПП КУРС) перед новим боржником (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм), що випливають із правочину про перевід боргу від 02 лютого 2015 року.

Однак умова п. 2.4. правочину про перевід боргу від 02 лютого 2015 року про те, що з укладенням цього правочину виникає зобов'язання первісного боржника (ПП КУРС) перед новим боржником (ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм) сплатити кошти в розмірі переведеного боргу не може забезпечуватись порукою.

Така порука суперечить вимогам статей 548, 553 Цивільного кодексу України, якими визначено, що забезпечується виконання зобов'язання (основного зобов'язання). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Тобто, у силу прямої вказівки закону договір поруки повинен бути невіддільно повязаний із договором, виконання зобов'язання за яким забезпечується порукою. Відтак, у договорі поруки статус сторін у зобов'язанні (боржника і кредитора) залишається незмінним.

У силу статті 203 Цивільного кодексу України однією із вимог, додержання якої є необхідною вимогою для чинності правочину є те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Зміст договору поруки від 02 лютого 2015 року не відповідає вимогам статей 548, 553 Цивільного кодексу України. Тому грошові вимоги ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм до ОСОБА_2 Лот-Інвест, заявлені на підставі не чинного договору поруки від 02 лютого 2015 року, є незаконними і безпідставними.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм належними і допустимими доказами не довело виникнення зобов'язання у боржника (ОСОБА_2 Лот-Інвест) сплатити кредитору грошову суму 32 189 000,00 грн.

Господарський суд Львівської області вищевикладених обставин справи і приписів закону не урахував і задовольнив заяву ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_2 Лот-Інвест у сумі 32 192 200,00 грн, з яких 32 189 000,00 грн грошові вимоги, а 3200,00 грн судовий збір.

Тому ухвалу Господарського суду Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16 слід скасувати і прийняти нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 Компанія з управління активами Прайм-Тайм у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_2 Лот-Інвест.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Софіївський» задовольнити частково. Ухвалу господарського суду Господарського суду Львівської області від 22 березня 2017 року у справі №914/3008/16, постановлену за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Прайм-Тайм з грошовими вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю Лот-Інвест, скасувати і прийняти нове судове рішення:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Прайм-Тайм у визнанні заявлених грошових вимог до товариства з обмеженою відповідальністю Лот-Інвест у сумі 32 192 200,00 грн, з яких 32 189 000,00 грн грошові вимоги, а 3200,00 грн судовий збір.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Т.С. Костів

суддя І.Б. Малех

Повний текст постанови виготовлено 05.10.2017 року.