ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

28.09.2017 р. Справа № 907/528/16

За позовом Ужгородського міського центру зайнятості, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, м. Ужгород

про стягнення 26 119 грн. 41 коп. коштів, сплачених як допомога по безробіттю,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність № 747 від 17.08.2017 року

Відповідача ОСОБА_3, довіреність № 309/33/07-70-10 від 02.08.2017 року

СУТЬ СПОРУ: Ужгородським міським центром зайнятості, м. Ужгород заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, м. Ужгород про стягнення 26 119 грн. 41 коп. коштів, сплачених як допомога по безробіттю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. В обґрунтування вимог посилається на те, що 01.07.2011 року згідно наказу Державної митної служби України По особовому складу Чопської митниці № 1317-к від 25.06.2011 року було припинено перебування на державній службі в митних органах України відповідно до вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 (Ужгород) Чопської митниці, громадянина ОСОБА_4. 01.08.2011 року гр. ОСОБА_4 зареєструвався в Ужгородському міському центрі зайнятості; 08.08.2011 року йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

23.01.2012 року Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду у справі № 2а-0770/2373/11 наказ Державної митної служби України № 1317-к від 25.06.2011 року По особовому складу Чопської митниці в частині припинення з 01.07.2011 року перебування на державній службі в митних органах України гр. ОСОБА_4 визнано протиправним та скасовано, а гр. ОСОБА_4 поновлено на державній службі в митних органах на займаній посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 (Ужгород) Чопської митниці з 01.07.2011 року.

Вказане рішення суду відповідачем було виконано тільки 31.01.2013 року згідно наказу Державної митної служби України По особовому складу митних органів № 259-к від 28.01.2013 року. За період перебування на обліку в Ужгородському міському центру зайнятості гр. ОСОБА_4 було виплачено допомогу по безробіттю у сумі 26 119 грн. 41 коп. Покликаючись на ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" позивач просить стягнути з відповідача як з роботодавця суму виплачених коштів у розмірі 26 119 грн. 41 коп.

Поданим суду відзивом на позовну заяву № 296/33/07-70-10 від 21.07.2017 року представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Стверджує про те, що позивачем не надано суду у порядку ст. ст. 33, 34 ГПК України завірених копій документів (платіжних доручень, банківських виписок тощо), які б дійсно підтверджували виплату гр. ОСОБА_4 соціальної допомоги по безробіттю. Вказує також на те, що позивач не довів обґрунтованості предявлення позовних вимог саме до ОСОБА_1 митниці ДФС, оскільки гр. ОСОБА_4 був звільнений та поновлений на роботі іншою юридичною особою Чопською митницею, а не відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

01.07.2011 року згідно наказу Державної митної служби України По особовому складу Чопської митниці № 1317-к від 25.06.2011 року було припинено перебування на державній службі в митних органах України відповідно до вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 (Ужгород) Чопської митниці, громадянина ОСОБА_4.

08.08.2011 року гр. ОСОБА_4 (персональна картка № 80100002) було надано статус безробітного.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 23.01.2012 року у справі № 2а-0770/2373/11 гр. ОСОБА_4 поновлений на державній службі в митних органах України на займаній посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 (Ужгород) Чопської митниці з 01.07.2011 року. Чопську митницю Державної митної служби України зобовязано виплатити гр. ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, а саме, з 01.07.2011 року по 23.01.2012 року. Постанова суду в частині поновлення та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць допущена до негайного виконання.

На підставі рішення суду, наказом Чопської митниці Державної митної служби України від 31.01.2013 року за № 82-к гр. ОСОБА_4 поновлений на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 (Ужгород) Чопської митниці з 01.07.2011 року та визнаний таким, що приступив до роботи 31.01.2013 року.

Згідно даних персональної картки гр. ОСОБА_4 за № 80100002, наказом Ужгородського міського центру зайнятості від 17.02.2012 року № НТ120917, останній знятий з обліку безробітного.

За період перебування на обліку, Ужгородським міським центром зайнятості гр. ОСОБА_4 було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 26 119 грн. 41 коп., що підтверджується відомостями виплат за видом забезпечення "допомога по безробіттю" та листом ПАТ КБ Приватбанк від 10.08.2017 року з додатком № 1 (помісячні дати фінансування коштів).

26.07.2016 року Ужгородський міський центр зайнятості звернувся з повідомленням до ОСОБА_1 митниці ДФС України з вимогою щодо відшкодування сплачених коштів на підставі наказу Ужгородського міського центру зайнятості № 205 від 25.07.2016 року. Однак, такі вимоги були залишені відповідачем без належного реагування, а кошти у розмірі 26 119 грн. 41 коп. сплачено не було.

Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 року (суддя Васьковський О.В.) припинено провадження у справі № 907/528/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з непідвідомчістю спору у даній справі господарському суду.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір у звязку з припиненням провадження у справі № 907/528/16, позивачу Ужгородському міському центру зайнятості ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.11.2016 року повернуто із державного бюджету суму 1 378 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у даній справі згідно платіжного доручення № 532 від 16.08.2016 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року ухвалу господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 року про припинення провадження у справі № 907/528/16 скасовано, справу № 907/528/16 передано на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Закарпатської області від 12.07.2017 року, справу № 907/528/16 розподілено для розгляду судді Пригарі Л.І.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до ст. 6 Закону мають застраховані особи.

Статею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю. При цьому, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років (ч. 4. ст. 22 Закону).

За нормою ч. 4 ст. 35 Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримується із роботодавця.

Виходячи з наведеного, суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг гр. ОСОБА_4 у розмірі 26 119 грн. 41 коп. за час перебування на обліку в Ужгородському міському центру зайнятості як безробітного, підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 митницею ДФС України, у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Матеріалами справи підтверджено та позивачем доведено суму коштів, сплачених як допомога по безробіттю у розмірі 26 119 грн. 41 коп., правомірність звернення Ужгородського міського центру зайнятості з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС України та обумовленість Законом заявлених вимог, у зв'язку з чим останні є обґрунтованими Законом, підтвердженими належними та допустимими доказами, відповідачем в установленому порядку не спростованими, а тому підлягають до задоволення повністю, шляхом стягнення з ОСОБА_1 митниці ДФС України на користь Ужгородського міського центру зайнятості суми 26 119 грн. 41 коп.

Заперечення та доводи відповідача щодо відсутності доказів про фактичну сплату суми 26 119 грн. 41 коп. як допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_4 спростовуються вищенаведеним, в тому числі, відомостями ПАТ КБ Приватбанк, матеріалами справи та зазначеним нормативним обґрунтуванням.

Аргументи відповідача стосовно недоведеності позивачем обґрунтованості предявлення позовних вимог саме до ОСОБА_1 митниці ДФС, оскільки гр. ОСОБА_4 був звільнений та поновлений на роботі іншою юридичною особою Чопською митницею, а не відповідачем судом до уваги не приймаються, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 06.08.2014 року (додаток № 2) Чопська митниця Міндоходів була реорганізована та приєднана до ОСОБА_1 митниці ДФС.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 378 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20 () на користь Ужгородського міського центру зайнятості, м. Ужгород, вул. Новака, 45 () суму 26 119 (Двадцять шість тисяч сто девятнадцять гривень) грн. 41 коп. коштів, сплачених як допомога по безробіттю.

3. Стягнути з ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20 () в дохід державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795) із зарахуванням надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір" (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) суму 1 378 (Одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) грн. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.10.2017 року

Суддя Пригара Л.І.