ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року Справа № 914/4160/14
Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.10.2017 колегією суддів у складі: Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук Л.Й., Куровського С.В. відмовлено керуючому санацією ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" Рудницькому О.С. у прийнятті касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 та ухвалу господарського суду Львівської області від 24.05.2017 в частині задоволення заяви ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техенергоремонт" від 16.06.2016 та зобов'язання боржника надати право доступу на територію ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" у справі №914/4160/14.
Мною, Катеринчук Л.Й., при прийнятті зазначеної ухвали було висловлено окрему думку, суть якої полягає в такому:
1. З моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, яким змінюється весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство застосовуються переважно при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Разом з тим, до боржника можуть застосовуватися загальні норми процесуального права. Так, відповідно до статті 41 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зазначена норма прямо передбачає можливість застосування при розгляді справ про банкрутство норм ГПК України, якщо нема іншого правового регулювання у Законі про банкрутство.
2. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 12 ГПК України, майнові спори щодо майна боржника повинні розглядатися у справах про банкрутство. Зазначеною нормою змінено підсудність розгляду майнових спорів щодо майна боржника, які повинні розглядатися в межах справи про банкрутство. Однак, законодавець жодним чином не обмежував правову природу таких спорів, як спорів позовного провадження, та гарантії процесуальних прав учасників позовного провадження, інкорпорованого у процедуру банкрутства.
Отже, встановивши наявність спору між третьою особою та боржником про надання доступу до належного третій особі майна, яке перебуває на території боржника, який за своєю правовою природою є позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні майном, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 12 ГПК України розглядається в межах справи про банкрутство, суд касаційної інстанції не вправі обмежувати право на касаційне оскарження таких судових рішень, оскільки за наявності аналогічного спору між суб'єктами господарських правовідносин, які не перебувають у процедурах банкрутства, чинним ГПК України (стаття 107) їм гарантовано право на касаційне оскарження.
3. Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя здійснюючи правосуддя керується верховенством права, одними із основних засад судочинства є рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Розкриваючи поняття верховенства права Конституційний Суд України у своєму рішенні №15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначив про те, що верховенство права - це панування права у всіх сферах життя суспільства, як у законотворчій, так у правозастосовчій.
Отже, здійснюючи правозастосовчу діяльність, колегія суддів касаційного суду зобов'язана передусім виходити з принципу верховенства права, як основного начала здійснення правосуддя, та на його забезпечення застосовувати інші принципи судочинства (рівність учасників процесу перед законом і судом, право на касаційне оскарження у випадках, передбачених процесуальним законом).
Вважаю, що приписи частини 3 статті 8 Закону про банкрутство в даному випадку не повинні застосовуватися, оскільки згідно пункту 7 частини 1 статті 12, статті 41, статті 107 ГПК України, до майнових спорів боржника, які за своєю правовою природою є спорами позовного провадження, слід застосовувати загальні норми процесуального закону про право на касаційне оскарження судових рішень, прийнятих за наслідком розгляду таких спорів.
З огляду на зазначене, вважаю правильним допустити до касаційного перегляду спір між ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техенергоремонт" та ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" в особі керуючого санацією Рудницького О.С. про зобов'язання відповідача (боржника) вчинити певні дії - надати право доступу на територію ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 41, 12 (частина 1 пункт 7), 107 ГПК України, вважаю правильним прийняти до провадження касаційну скаргу ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" в особі керуючого санацією Рудницького О.С. на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 та ухвалу господарського суду Львівської області від 24.05.2017, призначивши її до розгляду в судовому засіданні.
Суддя
Вищого господарського суду України Катеринчук Л.Й.