КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа№ 911/4751/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Скрипки І.М.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

Від прокуратури - Підяш О.С., службове посвідчення № 028911 видане 17.09.2014;

Від відповідача 1 - не з'явився;

Від відповідача 2 (апелянт 2) - Коновалов В.В. за дов. № б/н від 10.01.2017;

ОСОБА_16 - за дов. № б/н від 10.01.2017.

Від третьої особи 1 - не з'явився;

Від третьої особи 2 - не з'явився;

Від третьої особи 3 - ОСОБА_5 - особисто;

Від третьої особи 4 - не з'явився;

Від третьої особи 5 - не з'явився;

Від третьої особи 6 - не з'явився;

Від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (апелянт 1) - ОСОБА_6, за дов. № б/н від 05.01.2017;

Розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" та Селянського (фермерського) господарства "Мрія"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017

у справі №911/4751/15 (головуючий суддя - Щоткін О.В., судді: Бабкіна В.М., Христенко О.О.)

за позовом прокурора Києво-Святошинського району Київської області

до 1) Києво-Святошинської районної ради Київської області

2) Селянського (фермерського) господарства "Мрія"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Головне територіальне управління юстиції у Київській області

2) ОСОБА_7

3) ОСОБА_5

4) ОСОБА_8

5) ОСОБА_9

6) ОСОБА_10

про визнання незаконним та скасування рішення в частині, визнання недійсним акту на право постійного користування землею

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля"

до 1) Києво-Святошинської районної ради Київської області

2) Селянського (фермерського) господарства "Мрія"

про визнання незаконним та скасування рішення в частині, визнання недійсним акту на право постійного користування землею

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 24.01.2017 позовні вимоги прокурора Києво-Святошинського району Київської області задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано пункт ІІ рішення п'ятої сесії 23 скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 16.02.1999 №5-58 "Про вилучення і надання та попереднє погодження місць розташування земельних ділянок для ведення селянського/фермерського господарств". Визнано недійсним Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2001, виданий ОСОБА_5 на право постійного користування земельною ділянкою, яка розташована на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 50,0 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 135.

У задоволенні позову третій особі з самостійними вимогами на предмет спору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 24.01.2017 в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля".

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Коротун О.М. (головуючий), Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 15.03.2017.

Також не погодившись з прийнятим рішенням, Селянське (фермерське) господарство "Мрія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 в частині задоволення позовних вимог прокурора Києво-Святошинського району Київської області та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову прокурора Києво-Святошинського району Київської області; а в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 прийнято апеляційну скаргу до розгляду, об'єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Мрія" на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі № 911/4751/15 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі № 911/4751/15, розгляд справи призначено на 15.03.2017.

13.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано пояснення по справі.

14.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів ТОВ «Зелена аквахвиля» подано пояснення по справі.

18.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів ТОВ «Зелена аквахвиля» подано пояснення по справі.

24.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів прокуратурою подано пояснення по справі.

22.05.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано пояснення по справі.

22.05.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано заяву про застосування строків позовної давності.

22.05.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів прокуратурою подано пояснення по справі.

07.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано відзив на апеляційну скаргу.

Склад колегії суддів неодноразово змінювався, розгляд апеляційних скарг неодноразово відкладався.

Розпорядженням керівника Київського апеляційного господарського суду у справі №911/4751/15 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу №911/4751/15 передано на розгляд колегії суддів, у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) апеляційні скарги Селянського (фермерського) господарства "Мрія" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" було прийнято до провадження та призначено їх до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2017 заяву головуючого судді Іоннікової І.А., суддів Тищенко О.В., Тарасенко К.В. про самовідвід задоволено, справу №911/4751/15 направлено на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2017, справу №911/4751/15 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" та Селянського (фермерського) господарства "Мрія" на рішення господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді: Скрипка І.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" та Селянського (фермерського) господарства "Мрія" на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 прийнято до провадження у визначено складі суддів та призначено розгляд справи на 19.09.2017.

19.09.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 відкладено розгляд справи на 26.09.2017.

26.09.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем-2 подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.09.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі з урахуванням письмових пояснень поданих під час апеляційного провадження та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля", в решті рішення просив залишити без змін. Проти задоволення апеляційної скарги Селянського (фермерського) господарства "Мрія" заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 26.09.2017 представник Селянського (фермерського) господарства "Мрія" підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі з урахуванням письмових пояснень поданих під час апеляційного провадження та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 скасувати. Проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" заперечив з урахуванням відзиву поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 26.09.2017 представник прокуратури підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" з урахуванням письмових пояснень поданих під час апеляційного провадження та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля", в решті рішення просив залишити без змін. Проти задоволення апеляційної скарги Селянського (фермерського) господарства "Мрія" заперечив з урахуванням письмових пояснень поданих під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 26.09.2017 третя особа - 3 підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі Селянського (фермерського) господарства "Мрія" просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 скасувати. Проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

В судове засідання 26.09.2017 відповідач-1, треті особи 1, 2, 4, 5 та 6 своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача-1, третіх осіб 1, 2, 4, 5 та 6 за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, пунктом ІІ рішення п'ятої сесії 23 скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 16.02.1999 №5-58 вирішено вилучити з користування фермера ОСОБА_14 земельну ділянку площею 50,0га (8,6га ріллі, 5,6га пасовищ, 36,4га інших земель) та надати її члену фермерського господарства дочці ОСОБА_5 за його згодою без зміни цільового призначення для ведення селянського (фермерського) господарства.

Громадянці ОСОБА_5, на підставі цього рішення був виданий Державний акт на право постійного користування землею ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2001, яким посвідчене право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0 га, яка розташована на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, для ведення селянського (фермерського) господарства.

В подальшому до цього Державного акту була внесена інформація про зміни в землекористуванні на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА №2019 від 18.03.2010, відповідно до якого площа земельної ділянки зменшилась на 22,4117га.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №2019 від 18.03.2010 припинено право постійного користування фермерського господарства "Мрія" в адміністративних межах Горенської сільської ради на земельну ділянку загальною площею 22,4117га, що перебувала в постійному користуванні СФГ "Мрія", і земельні ділянки загальною площею 22,4117га передані безоплатно 5-ти членам СФГ "Мрія" для ведення фермерського господарства, а саме згідно додатку:

- ОСОБА_7,

- ОСОБА_5,

- ОСОБА_15,

- ОСОБА_9,

- ОСОБА_10 (після одруження змінила прізвище на ОСОБА_16), цим особам видано державні акти встановленого зразка на право власності щодо земельних ділянок.

У відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2015 земельна ділянка кадастровий номер :03:008:5007, місце розташування Київська область, Києво-Святошинський район, Горенська сільська рада, цільове призначення: 01.02, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - ведення фермерського господарства, форма власності - державна, площа 25,5422га, перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5, документ, що посвідчує право - Державний акт від 10.09.2001 ІІІ-КВ НОМЕР_2.

У додатку до цього Витягу згідно експлікації земельних угідь значиться площа земельної ділянки під штучним водосховищем 16,6896га.

Згідно списку громадян, яким надаються земельні ділянки для організації селянського (фермерського) господарства в Києво-Святошинському районі, який є додатком № 1 до рішення Києво-Святошинської районної Ради народних депутатів від 15.10.1992, земельна ділянка площею 50,0га була надана громадянину ОСОБА_14 у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, 20.11.1992 складено акт перенесення в натуру меж наданої земельної ділянки гр. ОСОБА_14 під організацію селянського (фермерського) господарства.

У відповідності до цих документів надана громадянину ОСОБА_14 земельна ділянка площею 50,0га складалась з ріллі 6,6га, пасовищ 5,0га, лісових площ 0,5га, деревно-чагарникових насаджень 0,8га, каналів 1,4га, громад. дворів 0,4га, шляхів 0,3га, кар'єрів 32,7га, інші 0,3га.

Разом з тим, в Акті перенесення в натуру меж земельної ділянки гр. ОСОБА_14 під організацію селянського (фермерського) господарства від 20.11.1992 вказано, що до користування землями, зайнятими під кар'єр, можна приступати після повного вироблення сировини та його рекультивації.

З акту про передачу рекультивованої землі вбачається, що порушеної гірничими роботами від 14.12.1994, затвердженого директором Ірпінського комбінату "Прогрес", фермеру ОСОБА_14 для сільськогосподарського виробництва була передана відновлена в порядку рекультивації земля площею 27,4га, з них: рілля - 10,5га, озеро - 16,9га, яка була тимчасово використана комбінатом під глиняний кар'єр.

Частиною 3 Водогосподарського паспорту водойми площею 17,0 га встановлено, що на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (Характеристика сучасного стану гідротехнічних споруд. Чаша водойми), - водойма замкненого типу розташована за межами населеного пункту на північно-західній околиці с. Горенка в заплаві р. Ірпінь, яка утворилась шляхом затоплення існуючого глиняного кар'єру. Живлення водойми відбувається за рахунок притоку ґрунтових вод.

Згідно з ст. 4 Водного кодексу України та ст. 78 Земельного кодексу України (в редакціях чинних на момент виділення земель), до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Отже, сформований природою або створений штучно об'єкт ландшафту чи геологічна структура, де зосереджуються води, є водним об'єктом; водойма - безстічний або із сповільненим стоком поверхневий об'єкт.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що факт знаходження на момент передачі на земельній ділянці, яка передана в постійне користування ОСОБА_5, водного об'єкту підтверджуються актом обстеження щодо наявності водойми в межах земельної ділянки, яка відведена гр. ОСОБА_5 в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства в межах Горенської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області за 2013 рік, листом Ірпінського міжрайонного управління водного господарства від травня 2006 року №118 "Про обстеження земельної ділянки зі ставком, загальною площею 25,3085 га, в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, обраної для надання в оренду СФГ "Мрія" та актом дешифрування місцевості №0508 від 30.06.2015. Зокрема, згідно схеми дешифрування (вихідних супутникових даних) чітко прослідковується, що згідно знімку від 11.05.1993, озеро вже існувало.

Отже, вищенаведене свідчить, що на момент прийняття спірного рішення Києво-Святошинської районної ради від 16.02.1999 № 5-58, на земельній ділянці, яка надана громадянці ОСОБА_5 в постійне користування знаходився водний об'єкт загальнодержавного значення загальною площею 16,6896 га.

Відповідно до ч. 3 ст. 19, ч. 3 ст. 79 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) районні ради народних депутатів могли надавати землі водного фонду лише у тимчасове користування для сінокосіння та риборозведення.

Разом з тим, ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про селянське (фермерське) господарство", встановлено, що у постійне користування земля надається громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства із земель, що перебувають у державній власності. У тимчасове користування земельні ділянки надаються, зокрема, із земель запасу, а також можуть надаватися із земель лісового і водного фондів.

Тобто, спірна земельна ділянка могла бути передана громадянці ОСОБА_5 для ведення селянського (фермерського) господарства лише у тимчасове користування, як це передбачено вищезазначеними нормами.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 85 Водного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), у постійне користування землі водного фонду надавались лише водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що СФГ "Мрія" не відноситься до вищезазначених організацій.

Отже, Києво-Святошинська районна рада не мала права на вчинення дій щодо передачі спірної земельної ділянки, на якій знаходився водний об'єкт, в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства.

З постанови Вищого господарського суду України вбачається, що при направленні справи на новий розгляд, останній звернув увагу на те, що господарськими судами не досліджено з яких підстав, передбачених законодавством, земельна ділянка, площею 50,0 га вилучена з користування ОСОБА_14 та передана члену фермерського господарства - дочці ОСОБА_5Д.).

У своєму відзиві СФГ "Мрія" вказує на те, що суб'єктом права користування земельною ділянкою площею 50,0 га є саме Фермерське господарство "Мрія", а не фізична особа (голова фермерського господарства) ОСОБА_14 або ОСОБА_5, а тому вказана земельна ділянка з користування фермерського господарства не вибувала, правовий режим земельної ділянки не змінювався.

З пояснень відповідача-2 вбачається, що вилучення з користування ОСОБА_14 та передача ОСОБА_5 земельної ділянки було обумовлено тим, що СФГ "Мрія" в 1999 році виявило намір провести зміну голови фермерського господарства. При цьому, як він зазначає, процедура перереєстрації, на той момент була врегульована ч. 12 ст. 8 ЗУ "Про підприємництво" (в редакції, що діяв на момент зміни голови). При цьому, переобрання голови було можливе лише після переоформлення земельної ділянки з попереднього голови господарства на нового.

Місцевий господарський суд з цього приводу вірно зазначив наступне.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про селянське (фермерське) господарство" (в редакції, чинній на момент винесення рішення), головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. Голова селянського (фермерського) господарства може доручати виконувати свої обов'язки і використовувати права голови одному з членів господарства (п. 6 ст. 2).

Проте, нормами даного Закону така процедура як зміна голови фермерського господарства не передбачена, оскільки засновник селянського (фермерського) господарства (особа, якій надана земельна ділянка у користування) є одночасно і головою селянського (фермерського) господарства.

Щодо заперечень відповідача з того приводу, що суб'єктом права користування земельною ділянкою є саме Фермерське господарство "Мрія", а не фізична особа ОСОБА_14 або ОСОБА_5, місцевий господарський суд вірно оцінив їх критично, оскільки право користування земельною ділянкою у відповідності до ЗУ "Про селянське (фермерське) господарство" може належати лише фізичній особі (голові фермерського господарства). Це обумовлюється специфікою створення та діяльності фермерських господарств.

Зокрема, саме на ім'я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України. (ч. 5 ст. 2 ЗУ "Про селянське (фермерське) господарство").

Щодо посилань відповідача-2 на ч. 12 ст. 8 ЗУ "Про підприємництво", щодо перереєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" (в редакції, чинній на момент винесення рішення), який є спеціальним в застосуванні до даних правовідносин порівняно з ЗУ "Про підприємництво", на момент винесення спірного рішення, не передбачав таку процедуру як перереєстрація фермерського господарства.

Разом з тим, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що згідно положень ст. 88 Водного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності, у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Отже, землі, зайняті поверхневими водами - природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об'єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання і використання.

Прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини уздовж річок, морів і навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (ст. 88 Водного кодексу України). Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного кодексу України. Надання у користування земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, суперечить нормам законодавства.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення п'ятої сесії 23 скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 16.02.1999 №5-58 в частині надання ОСОБА_5 в постійне користування земельної ділянки площею 50,0га не відповідає нормам закону, діючих на момент прийняття оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Щодо вимог про визнання недійсним Державного акту серії ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2001, виданого ОСОБА_5 на право постійного користування землею для ведення селянського фермерського господарства, слід зазначити, що відповідно до ч. 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як випливає зі змісту статей 13, 14 Конституції України, статті 11 Цивільного кодексу України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

При цьому, господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку (п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Враховуючи те, що визнання Державного акту є похідною вимогою від вимоги про визнання незаконним та скасування п.2 рішення "Про вилучення і надання та попереднє погодження місць розташування земельних ділянок для ведення селянського/фермерського господарства", яка правомірно задоволена місцевим господарським судом, Державний акт Серії ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2011 підлягає визнанню недійсним.

Щодо заяви відповідача -2 про застосування строків позовної давності поданої під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстацнії, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи дану заяву, відповідач-2 посилався на те, що в 2010 році заступник прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області звернувся з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Мрія" та товариства з обмеженою відповідальністю "Український кінний клуб "Родео" з позовом про знесення самовільно збудованого майна та приведення земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства "Мрія" на підставі державного акта про право постійного користування серії ІІІ-КВ НОМЕР_2 від 10.09.2001, до попереднього стану (справа № 8/164-10).

Враховуючи те, що в матеріалах справи № 8/164-10 були наявні Державний акт про право постійного користування серії ІІІ-КВ НОМЕР_2 від 10.09.2001 та рішення Києво-Святошинської районної ради №5-58 від 16.02.1999, зазначене, на думку відповідача-2 свідчить, що прокуратурі Києво-Святошинського району Київської області, що діє в інтересах держави, було відомо про існування рішення Києво-Святошинської районної ради №5-58 від 16.02.1999 та державного акта про право постійного користування серії ІІІ-КВ НОМЕР_2 від 10.09.2001 ще в 2010 році.

В поясненнях прокурора та третьої особи з самостійними вимогами зазначається, що в межах справи № 8/164-10 не досліджувалось питання законності відведення земельної ділянки СФГ "Мрія" та не встановлювався факт знаходження на момент виникнення водного об'єкту на земельній ділянці.

Суд апеляційної інстанції з даного приводу зазначає, що предметом розгляду даної справи №911/4751/15 є незаконна передача в постійне користування земель водного фонду. При цьому, існування в межах справи № 8/164-10 рішення Києво-Святошинської районної ради № 5-58 від 16.02.1999 та Державного право постійного користування серії ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2001 року не дає підстави вважати, що прокурор був обізнаний про порушення Водного кодексу та Земельного кодексу, оскільки з вищеперелічених документів неможливо встановити, що на спірній земельній ділянці розташований водний об'єкт, так як про його наявність в самих актах нічого не значиться.

Проте, підставою для пред'явлення даного позову стало звернення, що надійшло до прокуратури 06.10.2015 від Постійної комісії з питань капітального будівництва, інвестицій, реклами та благоустрою, в якому звернуто увагу прокуратури на вказані порушення законодавства України.

Оскільки прокурор не міг з оскаржуваного рішення та акту встановити обставину наявності на земельній ділянці водного об'єкту, які стали підставою звернення до суду, прокуратура дізналася про цей факт лише після проведення перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції про те, що заява про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки строк подачі позову з урахуванням норм ст.ст. 256,257,261 Цивільного кодексу України, не пропущено.

Щодо позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ТОВ "Зелена аквахвиля", відповідно до якоих ТОВ "Зелена аквахвиля" зазначає, що 15.04.2013 розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 288 "Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту ТОВ "Зелена аквахвиля" на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ТОВ "Зелена Аквахвиля" надано в оренду терміном на 25 років водний об'єкт, площа водного дзеркала якого складає 17,0 га для риборозведення на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, про що 16.04.2013 між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області (орендодавець) та ТОВ "Зелена Аквахвиля" (орендар) було укладено договір оренди № 105, згідно умов якого орендарю надано в оренду терміном на 25 років водний об'єкт, площа водного дзеркала якого складає 17,0 га для риборозведення на території Горенської сільської ради Києво-Святошинського району.

Тому, враховуючи викладене, ТОВ "Зелена Аквахвиля" просить також скасувати рішення п'ятої сесії 23 скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 16.02.1999 №5-58 в частині надання ОСОБА_5 в постійне користування земельної ділянки площею 50,0га та визнати недійсним Державний акт серії ІІІ-КВ № НОМЕР_1 від 10.09.2001, виданого ОСОБА_5 на право постійного користування землею для ведення селянського фермерського господарства.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "Зелена аквахвиля" було створене і зареєстроване в ЄДР 27.02.2013, а тому його права оскаржуваним рішенням районної ради та видачею Державного акта на право постійного користування землею порушені не були, оскільки цього Товариства на момент прийняття рішення районною радою та видачі Державного акту як юридичної особи не існувало.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору не доведено та необґрунтовано порушення її прав та інтересів відповідачами. Тому, позовні вимоги ТОВ "Зелена аквахвиля" безпідставні і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" та Селянського (фермерського) господарства "Мрія", викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв'язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена аквахвиля" та Селянського (фермерського) господарства "Мрія" на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2017 у справі №911/4751/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/4751/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.М. Скрипка

С.А. Гончаров