Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р. Справа № 909/890/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Конашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Коломийського міськрайонного центру зайнятості, вул. Мазепи, 4, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200,

до відповідача: Коломийської центральної районної лікарні, вул. Родини Крушельницьких, 26, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200,

про стягнення допомоги по безробіттю в розмірі 4 796,12 грн,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2017 №06-01/12-17,

від відповідача представники не з'явилися,

виносить таке рішення.

ОСОБА_2 спору.

Розглядається позов Коломийського міськрайонного центру зайнятості до Коломийської центральної районної лікарні про стягнення допомоги по безробіттю в розмірі 4 796,12 грн.

ІІ. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

При з'ясуванні явки в судове засідання сторін суд встановив, що представники відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до ухвал від 15.09.2017, від 28.09.2017, про що також свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

ІІІ. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників процесу.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що Коломийський міськрайонний центр зайнятості виплатив ОСОБА_3 допомогу по безробіттю в розмірі 4 796,12 грн. Внаслідок поновлення ОСОБА_3 на роботі за рішенням суду у відповідача, як роботодавця, згідно з приписами законодавства виник обов'язок відшкодувати позивачу суму виплаченої допомоги. Свою позицію обґрунтовує положеннями ст. 22, 34, 35, 39 ЗУ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення.

Представник відповідача відзиву на позов чи письмових пояснень щодо заявленого позову не подав, проти позову не заперечив.

ІV. Обставини справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив таке.

Згідно з наказом від 23.12.2016 №139-к Коломийської центральної районної лікарні ОСОБА_3 звільнено з роботи відповідно до ст. 40 КЗпП у зв'язку з скороченням штату працівників.

ОСОБА_3 13.01.2017 звернулася до Коломийського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Згідно з витягом із наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_3 від 27.04.2017 №00004 даній особі 20.01.2017 було надано статус безробітного; затверджено з 24.01.2017 розпочати (поновити) виплату допомоги по безробіттю. Згідно з наказом від 24.04.2017 №НТ170424 припинено виплату допомоги по безробіттю з 21.04.2017 та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з працевлаштуванням.

Відповідно до рішення від 21.07.2017 у справі №346/274/17 Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області визнав незаконним і скасував наказ головного лікаря Коломийської ЦРЛ від 23.12.2016 № 139-к; поновив ОСОБА_3 на посаді сестри медичної зі стоматології Коломийської стоматологічної поліклініки, яка є структурним підрозділом Коломийської центральної районної лікарні з 24.12.2016; стягнув з Коломийської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 15 231 грн.

На виконання даного рішення суду Коломийська центральна районна лікарня видала наказ від 03.08.2017 №83-к про поновлення ОСОБА_3 на посаді сестри медичної зі стоматології Коломийської стоматологічної поліклініки з 24.12.2016 та про виплату останній середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24.12.2016.

На підтвердження виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_3 у розмірі 4 796,12 грн позивач надав виписку з реєстру персональних карток.

Позивач надіслав відповідачу претензію від 04.08.2017 щодо необхідності перерахування коштів, які виплачені ОСОБА_3, в розмірі 4 796,12 грн. Дана претензія залишена без реагування.

V. Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 ЗУ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (надалі Закон) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Одним з видів забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності (ст. 7 Закону).

Умови, розмір та тривалість виплати допомоги по безробіттю визначені розділом V Закону.

При цьому згідно з приписами ч. 4 ст. 35 Закону із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, у разі поновлення на роботі за рішенням суду незаконно звільненого працівника, якому після такого звільнення в установлених законом порядку та розмірах виплачувалася допомога по безробіттю, роботодавець в силу закону зобов'язаний повернути суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному.

Оскільки відповідач не відшкодував позивачу виплачену ОСОБА_3 допомогу по безробіттю після поновлення її на роботі за рішенням суду, як це передбачено вимогами законодавства, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 4 796,12 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Коломийського міськрайонного центру зайнятості до Коломийської центральної районної лікарні про стягнення допомоги по безробіттю в розмірі 4 796,12 грн.

Стягнути з Коломийської центральної районної лікарні на користь Коломийського міськрайонного центру зайнятості виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 4 796,12 грн (чотири тисячі сімсот дев'яносто шість гривень дванадцять копійок).

Стягнути з Коломийської центральної районної лікарні в доход Державного бюджету України 1 600 грн (одну тисячу шістсот гривень) судового збору.

Накази видати стягувачам після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.17

Суддя О. В. Малєєва