ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 Справа № 917/1275/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод", вул. Гайового, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36005

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" (61003, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи 32674865)

про витребування тепловозів з незаконного володіння

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №1675 від 27.10.2016 року

від відповідача: відсутні

від третьої особи: відсутні

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" про витребування тепловозів ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 1671, ЧМЕЗ № 3427 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод".

19.09.2017 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. В поданій заяві позивач зазначає, що під час підготування позовної заяви від 27.07.2017 року №НЮ-14/1312 позивачем були допущені помилки (описки), у тому числі у формулюванні позовних вимог: замість правильного запису про витребування тепловозів ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143 помилково зазначено: ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 1671, ЧМЕЗ № 3427. Тому, згідно поданої заяви, позивач просить суд витребувати тепловози ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод".

В судовому засіданні 19.09.2017 року представник позивача усно просив суд розцінювати заяву про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 19.09.2017 року, як заяву про виправлення описки та наполягав на її задоволенні.

Оскільки вищезазначена заява не суперечить чинному процесуальному законодавству України, суд прийняв останню до розгляду в даному позовному провадженні, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 19.09.2017 р. про відкладення розгляду даної справи. Спір розглядається в редакції вищезазначеної заяви, а саме : про витребування тепловозів ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод".

Відповідач та третя особа представництво у судове засідання не забезпечили, вимог суду не виконали, причин щодо цього суду не повідомили. Останні відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на них обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду даної справи, які задовольнялись судом, з огляду на, що розгляд даної справи неодноразово відкладався.

Враховуючи приписи пп. 3.13 - 3.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", суд розцінює вищезазначені дії відповідача, як зловживання останнім процесуальними правами, спрямованого на затягування судового процесу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення строку вирішення спору з урахуванням ч. 3 ст. 69 ГПК України, суд не оцінює вказану обставину як підставу для відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог (з урахуванням заяви про виправлення) за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

12.10.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив :

17.12.2012 р. між Державним підприємством "Одеська залізниця" (далі замовник) та ОСОБА_1 акціонерним товариством "Науково-дослідний інститут "Техностандарт" (далі виконавець) було укладено Договір на закупівлю послуг з модернізації тепловозів ЧМЕЗ новими силовими установками, який 17.12.2012 р. був зареєстрований юридичною службою ДП "Одеська залізниця" за № ОД/Т-12-1539 НЮ (далі - Договір на модернізацію, том справи 1, а.с. 13-21).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання Замовнику послуг з модернізації тепловозів ЧМЕЗ, переданих Замовником Виконавцю, новими силовими установками, згідно з технічними вимогами "Модернізація тепловоза маневрового серії ЧМЕЗ силовою упаковкою", затвердженими Науково-технічною радою Укрзалізниці 09.12.2009 р., а Замовник зобов'язується прийняти виконання наданих послуг та здійснити відповідну оплату виконаних послуг. (п. 1.1 Договору на модернізацію);

- виконавець надає послуги на території спеціалізованого підприємства ВАТ "Тепловозоремонтний завод" м. Полтава, яке він залучає до надання послуг в якості субпідрядника (пп. 1.4 Договору на модернізацію);

- здача та приймання на модернізацію PC за участю представників Замовника та Виконавця здійснюється на території спеціалізованого підприємства ВАТ "Тепловозоремонтний завод" м. Полтава, залученого Виконавцем до надання послуг у якості субпідрядника, та оформлюється "Актом приймання і попереднього зовнішнього огляду PC" по формі ЗРУ-1. Дата підписання акту є датою початку модернізації (пп. 2.3 Договору на модернізацію);

- Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2012 р., а в частині розрахунків - до повного виконання обов'язків Замовником (пп. 12.1 на модернізацію).

В дотримання умов п. 1.5 Договору про модернізацію, сторонами було укладено (підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін) наступні додатки до Договору :

- Додаток № 1 - "Протокол узгодження кількості одиниць та обсягів виконання модернізації рухомого складу", згідно якого, сторони визначили, що модернізації підлягають тепловози ЧМЕ3 у кількості 6 од., сума по договору з ПДВ 20% складає 119587896,00 грн. (ПДВ 20% - 19931316,00 грн.) (том справи 1, а.с. 22);

- Додаток № 2 - "Протокол узгодження договірної ціни модернізації рухомого складу", згідно якого, сторони визначили : ціна послуг з ПДВ складає 19 931 316,00 грн. (том справи 1, а.с. 23);

- Додаток № 3 - "Планова калькуляція надання послуг з модернізації однієї одиниці тепловозу ЧМЕЗ новою силовою установкою" (том справи 1, а.с. 24);

- Додаток № 4 - "Графік подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації для слідування в депо приписки" згідно якого, сторони визначили, що дата подачі на модернізацію тепловозів 4 кв. 2012 р., а дата здачі з модернізації всіх тепловозів - 4 кв.2012 р. (том справи 1, а.с. 25);

- Додаток № 5 - "Перелік гарантійних термінів на вузли, агрегати та деталі рухомого складу" (том справи 1, а.с. 26-28);

- Додаток № 6 - "Зразок акту приймання з модернізації тягового рухомого складу (том справи 1, а.с. 29-30);

- Додаток № 7 "Зразок акту-рекламації" (том справи 1, а.с. 31-32).

Між ДП "Одеська залізниця" і ПрАТ "НДІ "Техностандарт" було укладено Додаткові угоди про внесення змін та доповнень до Договору про модернізацію, зокрема, наступні :

- 29.12.2012 р. Додаткову угоду № 1, згідно якої було продовжено строк дії Договору на модернізацію до 31.12.2013 та було змінено графік проведення модернізації (графік подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації) для вищезазначених тепловозів в межах продовженого строку дії договору, а саме : Пункт 12.1 Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року сторони виклали в наступній редакції: "Даний договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2013 року, а в частині розрахунків - до повного виконання обов'язків Замовником. (том справи 1, а.с. 33-34).

- 04.07.2013 р. Додаткову угоду № 2, згідно якої було змінено графік проведення модернізації (графік подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації) для вищезазначених тепловозів (том справи 1, а.с. 36-37).

- 19.07.2013 р. Додаткову угоду № 3, згідно якої було внесено зміни до банківських реквізитів ПрАТ "НДІ "Техностандарт" (том справи 1, а.с. 39-40).

- 30.12.2013 р. Додаткову угоду № 4, згідно якої було продовжено строк дії Договору на модернізацію до 31.12.2014 р. та змінено графік проведення модернізації (графік подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації) для вищезазначених тепловозів в межах продовженого строку дії договору. Пункт 12.1 Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 року виклали в наступній редакції: "Даний договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання обов'язків Замовником. (том справи 1, а.с. 41-42).

- 31.03.2014 р. Додаткову угоду № 5, згідно якої було змінено графік проведення модернізації (графік подачі на модернізацію рухомого складу і здачі рухомого складу з модернізації) для вищезазначених тепловозів (том справи 1, а.с. 44).

Відповідно до матеріалів справи ДП "Одеська залізниця" передало, а ПрАТ "НДІ "Техностандарт" прийняло для проведення модернізації наступні тепловози : ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143 . Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи корпіями Актів приймання тепловозів (форми № ЗРУ-1), а саме : № 02 від 10.01.2013 р., № 03 від 10.01.2013 р., № 04 від 10.01.2013 р., № 70-42.31.1 від 14.08.2013 р. та № 70-42.32.1 від 14.08.2013 р. (том справи 1, а.с. 50-63).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. по справі № 922/3264/15 було частково задоволено позов ПрАТ "НДІ "Техностандарт" до ДП "Одеська залізниця" - визнано недійсними Додаткову угоду № 1 від 29.12.2012 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 2 від 04.07.2013 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 3 від 19.07.2013 p., Додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. із Додатком № 1, Додаткову угоду № 5 від 31.03.2014 р. із Додатком № 1 до Договору № ОД/Т-12-1539 НЮ від 17.12.2012 р.. Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 р. касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. по справі № 922/3264/15 залишено без змін.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Суд приймає як преюдиційні встановлені вищезазначеним судовим рішенням факти щодо недійсності вищезазначених Додаткових угод.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та п. 2 статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови КМУ від 18.01.2017 №52), правонаступником всіх прав та обов'язків Державного підприємства "Одеська залізниця" є ПАТ "Українська залізниця".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме графи "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа" ПАТ "Українська залізниця" є правонаступником ДП "Одеська залізниця".

Пунктом 2.8 Положення про регіональну філію "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Українська залізниця" від 04.05.2017 № 289, філія має право від імені Товариства виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених внутрішніми документами Філії, а також вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності Філії з урахуванням процедури, передбаченої пунктом 5.7. цього Положення.

Пункт 5.7. Положення передбачає, що будь-які договори, довіреності та інші вихідні документи щодо листування з третіми особами, а також банківські та фінансові документи від імені Товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для Філії, Товариства та третіх осіб виключно у разі, коли вони укладені (вчинені) з дотриманням правила двох підписів (скріплені двома підписами щонайменше двох посадових осіб Філії) уповноважених на це посадовими особами Філії, які діють на підставі довіреності, виданої Товариством (керівник та заступник керівника філії, іншого структурного підрозділу Філії або іншою уповноваженою на це посадовою особою Філії тощо).

З урахуванням зазначеного, позовна заява подана від імені ПАТ "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця", як правонаступника ДП "Одеська залізниця".

07.04.2017 р. між ТОВ "Полтавський Тепловозоремонтний завод" (заставодержатель) та ПрАТ "НДІ "Техностандарт" (заставодавець) було укладено Договір застави № б/н (далі Договір застави, копія наявна у матеріалах справи, том справи 1, а.с. 165-167). Згідно Договору застави, ним забезпечується зобов'язання Заставодавця перед Заставодержателем зі сплати 31 528 064,18 грн., що у тому числі підтверджується : Договором про врегулювання заборгованості від 03.04.2017р., а також Договором відступлення права вимоги № 1 від 03.04.2017р.; відповідно до зобов'язань, які виникли на підставі Договорів : Договору позики №10/15-91 від 09.07.2015р., Договору позики №17/14-91 від 17.09.2014р., Договору позики №140808 від 08.08.2014р., Договору позики №140410 від 10.04.2014р., Договору позики №18/14-91 від 03.11.2014р., Договору позики №08114-91 від 14.05.2014р., Договору позики б/н від 25,03.2016р., Договору послуг з модернізації ЧМЭ 3 №06/05 від 03.06.2013р., Договору послуг СО№131213 від 13.12.2013р., Договору №3 від 20.06.2012р. та Накладної № 138 від 10.05.2016р.. Відповідно до Договору про врегулювання заборгованості від 03.04.2017р.. Заставодавець зобов'язався погасити 31 528 064,18 грн. протягом двадцяти календарних днів з моменту підписання Договору про врегулювання заборгованості від 03.04.2017р., а саме у строк до 24.04.2017 року (п. 1.1 та п. 1.2 Договору застави).

03.05.2017 р. ПрАТ "НДІ "Техностандарт" (Цедент) та ТОВ "Полтавський Тепловозоремонтний завод" (Цесіонарій) було укладено Договір № б/н відступлення права вимоги (далі Договір відступлення права вимоги, копія наявна у матеріалах справи, том справи 1, а.с. 78-79).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- відповідно до умов цього Договору, здійснюється наступна заміна кредитора в зобов'язанні : Цедент відступає Цесіонарію право вимоги до Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" за Договором № ОД/Т12-1539-НЮ від 17.12.2012 р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів новими силовими установками а Цесіонарій приймає на себе зазначене право на умовах, передбачених в цьому Договорі (п. 1.1 Договору відступлення права вимоги);

- до Цесіонарія переходить право вимоги Цедента за Договором № ОД/Т12-1539-НЮ від 17.12.2012р. на закупівлю послуг з модернізації тепловозів новими силовими установками та права, які виникають з норм законодавства. За даним договором Цесіонарій отримує від Цедента право вимагати від боржника: компенсації/оплати за проведену переробку речей; оплати вартості модернізації тепловозів за цінами які діють на час пред'явлення вимоги, зокрема, вартості робіт та енергоносіїв, вартості вузлів, деталей, агрегатів, обладнання, комплектуючих; оплати вартості вузлів, деталей, агрегатів, обладнання, комплектуючих, що були придбані за іноземну валюту (в перерахунку на валюту України - гривню за ціною, яка встановлена НБУ на час пред'явлення вимоги); вчинення інших дій, пов'язаних з виконанням Договору № ОД/ТІ2-1539-НЮ від 17.12.2012р. (п. 2 Договору відступлення права вимоги);

- цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 6.1 Договору відступлення права вимоги).

Актом приймання-передачі предмету закладу у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" від 03.05.2017 (копія наявна у матеріалах справи, том справи 1, а.с. 80-164), складеного на підставі Договору застави (закладу) від 07.04.2017 р. між ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний завод" і ПрАТ "НДІ "Техностандарт", останнім було передано матеріали та комплектуючі. Відповідно до вищезазначеного акту приймання-передачі і Договору застави (закладу) були передані, зокрема, вузли, деталі, агрегати, обладнання, комплектуючі, що виникли при здійсненні модернізації тепловозів ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ 1671, ЧМЕЗ № 3427 були передані ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний завод".

Листом від 08.06.2017 р. (том справи 1, а.с. 77) ПрАТ "НДІ "Техностандарт" було повідомлено Позивача про відступлення права вимоги ПрАТ "НДІ "Техностандарт" за Договором на модернізацію на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" на підставі Договору відступлення права вимоги від 03.05.2017 р..

За даними позивача на момент звернення з даним позовом до суду тепловози ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ 1671, ЧМЕЗ № 3427 знаходяться у фактичному володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод". Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до витягу з відомості наявності основних засобів за липень 2017 року виробничого підрозділу "Локомотивне депо Одеса-Сортувальна" філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" тепловози ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ 1671, ЧМЕЗ № 3427 є власністю Позивача.

З огляду на те, що строк дії Договору на модернізацію закінчився 31.12.2012 р., враховуючи те, що додаткові угоди до нього (в тому числі і щодо продовження строку його дії) були визнанні судом недійсними, а надання ПрАТ "НДІ "Техностандарт" послуг з модернізації тепловозів є такими, що "згодом відпали", позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про витребування у відповідача тепловозів ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст.ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається наступне :

1) строк дії Договору на модернізацію закінчився 31.12.2012 р., а відповідні додаткові угоди до нього (в тому числі і щодо продовження строку його дії) були визнанні судом недійсними.

Згідно з приписами ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до приписів ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочнн не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсності.

Отже, правові підстави для передачі ДП "Одеська залізниця" тепловозів на модернізацію ПрАТ "НДІ "Техностандарт" та надання останнім послуг ДП "Одеська залізниця" з модернізації тепловозів є такими, що "згодом відпали" (після визнання судом недійсними Додаткових угод №№ 1-5 до Договір про модернізацію були визнані недійсними);

2) знаходження у фактичному володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод", що підтверджується актом приймання-передачі предмету закладу у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" від 03.05.2017 р. Дана обставина відповідачем не спростована. Докази у спростування вищевикладеного у матеріалах справи відсутні.

3) між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" відсутні будь-які договірні відносини, на підставі яких тепловози, які є предметом спору у даній справі, могли б знаходитись у відповідача. Дана обставина відповідачем не спростована. Докази у спростування вищевикладеного у матеріалах справи відсутні.

4) право власності на тепловози ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ 1671, ЧМЕЗ № 3427 належить позивачу, що підтверджується витягом з відомості наявності основних засобів за липень 2017 року виробничого підрозділу "Локомотивне депо Одеса-Сортувальна" філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод", яке на теперішній час є особою, яка фактично безпідставно (без відповідної правової підстави) незаконно їх утримує (зберігає).

Стаття 321 Цивільного кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 Глави 83 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що положення глави 83 ЦК Україна застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також до вимог про:

повернення виконаного за недійсним правочином;

витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний завод", незаконно та безпідставно утримує вищезазначені тепловози серії ЧМЕЗ, які є майном, що належить ПАТ "Укрзалізниця" на праві власності, а тому зобов'язано повернути його ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 3 частини першої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав. Відсутні також і докази врегулювання спору.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу тепловози серії ЧМЕЗ підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем при пред'явленні позову судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 33, 43, ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати тепловози ЧМЕЗ № 5720, ЧМЕЗ № 1938, ЧМЕЗ № 1613, ЧМЕЗ № 2772, ЧМЕЗ № 3143 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи 38560924, адреса: м. Полтава, вул. Гайового, 30) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи 38560924, адреса: м. Полтава, вул. Гайового, 30) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19) 174 963,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складене 13.10.2017 р..

Суддя О.М.Тимощенко

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.