РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/14058/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Телекомбуд»

до Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і

проектний інститут»

про скасування оперативно-господарської санкції щодо недопущення до

приміщень

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Лисицька Ю.В., довіреність № б/н від 20.06.2017

від відповідача Калюк О.Д., довіреність № 34 від 15.09.2017

Луференко В.М., довіреність № 22 від 10.05.2017

Якименко В.П., довіреність № 27 від 14.07.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Телекомбуд» про

зобов'язання Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» усунути перешкоди в користуванні майном - нежитловим приміщенням третього поверху будинку № 57 на проспекті Перемоги у м. Києві, що є власністю ТОВ «Арсенал Телекомбуд» шляхом відновлення електропостачання;

заборону Державному підприємству «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» перешкоджати користуванню нежитловим приміщенням третього поверху будинку № 57 на проспекті Перемоги у м. Києві, що є власністю ТОВ «Арсенал Телекомбуд» шляхом припинення електропостачання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником нежитлового приміщення третього поверху будинку № 57 на проспекті Перемоги у м. Києві. Одним з співвласників будинку є держава в особі відповідача, який є балансоутримувачем приміщень площею 10754,3 кв. м. 24.10.2016 позивачу стало відомо, що відповідач відключив електропостачання приміщення належного позивачу. Позивач вважає, що відповідач не наділений правом/повноваженнями втручатись в роботу інженерних систем, що забезпечують функціонування об'єкта приватної власності, який не належить ні державі, ні відповідачу. Також між позивачем та відповідачем не існує договору або будь-якої іншої домовленості, яка б надавала відповідачу право втручатись в роботу систем електропостачання. Відповідач не є ні енергопостачальною організацією, ні виробником, ні постачальником, ні виконавцем комунальних послуг. Позивач та відповідач є рівноправними співвласниками будинку і не вправі створювати перешкоди один одному у здійсненні своїх майнових прав. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач протягом більше дев'яти місяців позбавлений можливості користуватись приміщенням, належним йому на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 порушено провадження у справі № 910/14058/17 та призначено її до розгляду на 26.09.

Позивачем 26.09.2017 до відділу діловодства суду подано документи по справі.

Позивачем 26.09.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про здійснення фіксації судового процесу у справі № 910/14058/17 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач у поданому 26.09.2017 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що відповідач жодним чином не порушував і не порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном та не перешкоджав позивачу користуватися вказаним майном. Питання електропостачання приміщень позивача це право позивача укласти договір з виробником - ПАТ «Київнерго» або укласти з відповідачем договір про відшкодування зазначених витрат. Зазначає, що між сторонами 16.05.2008 був укладений договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 05/05-141, яким сторони погодили схему електроустановки та точки розподілу мереж. Даним договором передбачено можливість припинення електропостачання позивача з повідомленням позивача у разі несплати у встановлений термін за використання електричних мереж. Після попередження 24.10.2016 відповідач припинив надання електроенергії позивачу, у зв'язку з відсутністю у позивача договору на постачання електричної енергії, відсутності у позивача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок, несплати позивачем за використання електричних мереж відповідача та аварійний стан електричного щита який живить електрообладнання 3 поверху, що належить позивачу.

Позивачем в судовому засіданні 26.09.2017 подано власне письмове підтвердження відсутності аналогічного спору.

Позивач в судовому засіданні 26.09.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засіданні 26.09.2017 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України у справі здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 26.09.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2014 у справі № 910/9940/14, яке набрало законної сили, встановлено, що Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» є балансоутримувачем приміщення інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 10754,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 57, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал Телекомбуд» на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.08.2006 є власником нежилого приміщення ІІІ-го поверху в літері А, загальною площею 489,70 кв. м., що складає 3/100 від нежилого будинку площею 14611,1 кв. м., за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 57.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 затверджено Правила користування електричною енергією (далі - Правила).

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Основний споживач це - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації.

Споживач електричної енергії це - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно з п. 6.30 Правил відшкодування обґрунтованих витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Відповідно до п. 6.31 Правил порядок та розмір плати за спільне використання технологічних електричних мереж, умови спільного використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) з електропередавальною організацією зазначаються в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж.

16.05.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал Телекомбуд» (далі - субспоживач, позивач) та Державним підприємством «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» (далі - основний споживач, відповідач) було укладено договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 05/05-141 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору основний споживач зобов'язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених субспоживачу до використання (п.2.1 договору), а субспоживач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3.1 договору основний споживач має право на відшкодування частини (відповідно до обсягу переданої субспоживачу електричної енергії) витрат на утримання електричних мереж, якими здійснюється передача електричної енергії субспоживачу згідно договору № 14-К про відшкодування основному споживачу витрат на утримання нежилих приміщень та надання комунальних послуг від 01.09.2006 (далі - договір № 14-К).

Згідно з п. 4.1 договору субспоживач зобов'язаний здійснювати оплату за використання електричних мереж основного споживача за розрахунковий період та оплату за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії на межі балансової належності електромереж. Порядок розрахунків здійснюється згідно договору 14К. Субспоживач до 15 числа звітного місяця, згідно наданому основним споживачем рахунку за попередній місяць, вносить плату на рахунок основного споживача.

Відповідно до п. 3.4 договору основний споживач має право на припинення передачі та обмеження обсягів використання електричної енергії субспоживачем у випадках та порядку, передбачених розділом 6 цього договору.

Пунктами 6.1, 6.3 договору передбачено, що електропостачання субспоживача може бути припинено або обмежено основним споживачем з повідомленням субспоживача не пізніше ніж за три робочі дні у разі

- відсутності у субспоживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок;

- несплати субспоживачем з використання електричних мереж основного споживача у встановлений термін п. 4.1 цього договору, з дотримання процедури встановленої ПКЕЕ.

Відповідно до п. 6.4 договору електропостачання субспоживача може бути припинено або обмежено основним споживачем у разі незадовільного стану електроустановок субспоживача, що загрожує аварією, пожежею, створює загрозу життю, а також при невиконанні вимог щодо усунення недоліків в електроустановках субспоживача за поданням представників державних органів, на які покладено відповідні обов'язки згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 7.5 Правил постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі:

відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);

несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами;

порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Наявність заборгованості субспоживача перед основним споживачем за договором 14К від 01.09.2006 підтверджується матеріалами справи, в тому числі рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2014 у справі № 910/9940/14.

Відповідач направляв позивачу електронне повідомлення від 26.02.2016 про припинення забезпечення надання комунальних послуг з 03.03.2016, у зв'язку з непогашенням заборгованості витрат на забезпечення надання послуг, що підтверджується наданими позивачем телеграмою та копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами 12.09.2016 було аварійне відключення щиту ЩО-12 3 поверху, що належить позивачу.

13.09.2016 комісією у складі представників відповідача складено акт обстеження стану електрообладнання на 3 поверсі інженерно-лабораторного корпусу за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 57 та встановлено, що живлення 3 поверху здійснюється з поверхового електричного щита ЩО-12. Ізоляція частини встановлених кабелів та проводів пошкоджена, має сліди нагріву. Частина клемників вийшли з ладу та мають сліди теплового перегріву. При аварії частина перемичок відгоріла. Відсутня електрична схема щита. Немає актів випробування електрообладнання та електромереж 3 поверху. Електрообладнання експлуатується з порушенням правил ПТЕЕС та ПУЕ. У ТОВ «Арсенал Телекомбуд» відсутній Подальша експлуатація електрообладнання субспоживача ТОВ «Арсенал Телекомбуд» створює небезпеку аварійної ситуації на електрогосподарстві ДП «ДержавтотрансНДІпроект» та не може бути продовжена без вжиття невідкладних заходів з приведення електрообладнання до робочого стану.

Відповідач листом № 4.01-21/981 від 18.10.2016 повідомив позивача про припинення надання електроенергії з 24.10.2016 у зв'язку з недооплатою витрат відповідача на забезпечення надання комунальних послуг.

Враховуючи те, що в своїх поясненнях обидві сторони договору не заперечують факт відключення приміщень з 24.10.2016 від постачання електроенергії, суд вважає, що він мав місце, а тому ця обставина є доведеною.

Суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відключив приміщення позивача від електропостачання.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем належних та допустимих доказів того, що позивачем приведено електрообладнання до робочого стану та сплачено наявну заборгованість за використання електричних мереж не подано, як не подано доказів, що у позивача наявний персонал для обслуговування електроустановок або договір на обслуговування електроустановок.

Згідно з п. 5.1 Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Позивачем доказів того, що ним укладено договір про постачання електричної енергії безпосередньо з постачальником електричної енергії - ПАТ «Київенерго» також не подано, а отже у позивача відсутні підстави для відновлення електропостачання до приміщень позивача.

Доказів того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні приміщеннями за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 57 не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Телекомбуд» необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.10.2017.

Суддя В.В.Сівакова