РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 Справа № 910/11877/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

до Публічного акціонерного товариства «Отава»

про стягнення 10607401,98 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Розгон І.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Отава» про стягнення штрафних санкцій за Договором поставки №113/5 від 26.09.2014 в розмірі 10607401,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору, не в повному обсязі поставив обумовлену договором продукцію, в наслідок чого у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати пені в розмірі 10407262,32 грн. та штрафу в сумі 200139,66 грн., передбачених п.8.2 укладеного між сторонами договору.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2014 між Публічним акціонерним товариством «Отава» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) укладено Договір №113/5 про закупівлю товарів, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується поставити покупцю мазут топковий марки М-100 ДСТУ 4058-2001 (продукція), згідно з умовами договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п.п.1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору, найменування (номенклатура, асортимент), ціна кількість, строки поставки, якість та інші характеристики продукції зазначені в додатку до договору.

Згідно з п.2.1 Договору, ціною договору ж загальна сума цін на продукцію (вартість) з ПДВ, що поставляється за даним договором.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що розрахунки за відповідно партію продукції здійснюється покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком до договору.

За умовами п.п.3.1, 3.2 Договору, постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку до договору. Місце, строк (термін) поставки продукції визначається і додатку до договору.

Фактичний об'єм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці покупця, яка є невід'ємною частиною даного договору. При цьому, покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в договорі обсягу продукції, має право перерозподіляти продукцію між вантажоодержувачами без додаткового погодження з постачальником.

Відповідно до п.5.4 Договору, датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін Акту приймання-передачі продукції. В разі якщо фактична передача продукції і дата підписання акту приймання-передачі не співпадають - до підписання Акту приймання-передачі продукції продукція вважається переданою покупцю на відповідальне зберігання.

Пунктами 6.1 та 6.2 Договору визначено, що постачальник зобов'язаний передати (поставити) покупцеві продукцію, якість, кількість та інші характеристики якої відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства України.

Допустимі відхилення щодо кількості продукції складають +/- 5%. При цьому, розрахунки здійснюються в залежності від фактичної кількості поставленої продукції.

Згідно з п.8.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов'язань за цим договором, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції і 3х відсотків річних.

Відповідно до п.11.1 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку до договору.

Додатком №1 до Договору сторони погодили поставку Мазуту М-1010, ДСТУ 4058-2001, у кількості 500 тн. Загальною вартістю 4050000 грн. разом з ПДВ.

Пунктом 2 вказаного додатку сторони погодили проводити розрахунки протягом 3 (трьох) робочих днів з дня підписання Акту приймання-передачі продукції.

Пунктом 4 Додатку визначено, що поставка здійснюватиметься до Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» та Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго».

Строк поставки товару визначено з вересня по 15 листопада 2014 року, на підставі письмової заявки покупця.

Строк дії договору визначено до 15.12.2014.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивачем було направлено відповідачеві Заявку №06-06/4577 від 26.09.2014 на поставку мазуту у кількості 200 тонн до Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» та у кількості 300 тонн до Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго». Докази направлення позивачем вказаної заявки та одержання її відповідачем наявні у матеріалах справи.

В подальшому, позивач, н змін зазначеної вище заявки, направив відповідачеві Заявку №06-06/4731 від 03.10.2014, в якій просив відповідача поставити мазут у кількості 500 тонн до Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго». Докази направлення позивачем вказаної заявки та отримання її відповідачем також наявні в матеріалах справи.

В подальшому, на виконання умов укладеного між сторонами договору, відповідач поставив позивачеві обумовлений договором товар у кількості 147,020 тонн на загальну суму 1190862 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів приймання-передачі №1 від 03.10.2014, №2 від 11.11.2014, №3 від 11.11.2014, №4 від 11.11.2014, №5 від 14.11.2014, №6 від 14.11.2014.

Таким чином відповідач поставив позивачеві обумовлений договором товар на 352,980 тонн менше від замовленої позивачем кількості мазуту, що відповідно на 2859138 грн. менше від вартості, обумовленої сторонами у договорі.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звертався до відповідача із претензією №8-04/1071 від 27.02.2015 в якій, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору, вимагав відповідача сплатити нараховані штрафі санкції.

У відповідь на вказану претензію, відповідач звернувся до позивача із листом №02-3/15 від 02.03.2015 із проханням розглянути питання щодо можливості підписання додаткової угоди до договору та пролонгації виконання зобов'язань за договором.

Проте жодних доказів щодо досягнення домовленостей між сторонами матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач передав позивачеві обумовлену договором продукцію у меншій кількості, ніж визначено договором.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з п.8.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов'язань за цим договором, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції і 3х відсотків річних.

На підставі викладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 10407262,32 грн. та штраф в сумі 200139,66 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Отава» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18; ідентифікаційний код 31183822) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (03022, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4, літ. «Є»; ідентифікаційний код 22927045) пеню в розмірі 10407262 (десять мільйонiв чотириста сім тисяч двісті шістдесят дві) грн. 32 коп. штраф в сумі 200139 (двісті тисяч сто тридцять дев'ять) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 159111 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч сто одинадцять) грн. 03 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 09.10.2017

Суддя Я.В. Маринченко