КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2017 р. Справа№ 910/7819/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Смірнової Л.Г.
суддів: Кропивної Л.В.
Пономаренка Є.Ю.
при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.
за участю представників:
від позивача: Гогія Ю.С. за довіреністю від 12.09.2017;
від відповідача: не з`явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017
у справі №910/7819/17 (суддя А.І. Привалов)
за позовом Військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної прикордонної служби України в особі Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп
про стягнення 25616,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/7819/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп на користь військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України 11700 грн. 80 коп. пені та 13916 грн. штрафу.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/7819/17 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким стягнути з останнього пеню та штрафні санкції за 1 день прос рочки в розмірі 28 грн 40 коп.
Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп у справі №910/7819/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.09.2017.
Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника позивача надійшли додаткові документи по справі.
У судове засідання 27.09.2017 з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники відповідача не скористалась своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.
17.03.2016 між позивачем (за договором - Замовник) та відповідачем (за договором - Постачальник) було укладено Договір № 46-16 (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1 якого Постачальник зобов`язується передати Замовнику у власність борошно пшеничне 1 сорту (код 10.61.2 - Борошно зернових і овочевих культур; їхні суміші), далі - товар, якість, кількість, асортимент і ціна якого, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 3.1 Договору, загальна сума Договору складає: 568 000,00 грн. (п`ятсот шістдесят вісім тисяч грн. 00 коп.), у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту ПДВ - 20%): 94 666,67 грн.
Також, сторонами було підписано Специфікацію (Додаток № 1 до договору), якою визначено найменування товару, одиниці виміру, ціну за одиницю, кількість товару та загальну суму.
Строк дії Договору сторонами погоджено п.10.1 з моменту підписання і діє до 31.12.2016.
Згідно з п. 5.2 Договору, строк поставки товару за цим Договором до Товароодержувача складає двадцять календарних днів, відповідно до заявки Замовника. Заявка замовника подається шляхом надсилання її на електронну пошту Постачальника.
Позивач звернувся до відповідача із Заявкою № 722-107 від 31.08.2016 на постачання продовольства за Договором у період з 31.08.2016 до 19.09.2016 товару: борошно пшеничне 1 сорту, у кількості 50 000 кг на суму 284 000,00 грн. з ПДВ, шляхом її направлення електронною поштою. Вказана заявка була прийнята відповідачем до виконання. Зазначеного відповідачем не спростовано.
В порушення умов Договору відповідачем здійснені поставки за Договором з порушенням строку поставки, встановленого Договором.
Також, листом б/н від 21.09.2016 відповідач, що не має змоги поставити товар у строки згідно вказаної заявки, у зв`язку зі складною виробничою ситуацією, що склалася на території України.
В подальшому, Постачальник звернувся до військової частини НОМЕР_1 листом від 24.10.2016 №14 щодо розірвання договору
Додатковою угодою № 1 від 03.11.2016 до Договору сторони дійшли згоди розірвати Догові
Пунктом 2 зазначеної додаткової угоди сторони погодили, що з моменту набрання чинності цією угодою зобов`язання сторін, що виникли з Договору, припиняються, і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли з Договором, за винятком сплати штрафних санкцій Замовнику за порушення строків поставки товару з боку Постачальника на умовах Договору станом на момент розірвання угоди.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача 11 700,80 грн. - пені та 13 916,00 грн. - штрафу за порушення умов Договору щодо строку поставки продукції, оскільки станом на момент звернення з даним позовом, сума недопоставленого відповідачем товару склала 198 800,00 грн., у кількості 35 000 кг, чим допущено порушення строку поставки товару на 35 днів, що є підставою для нарахування пені та штрафу.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України (далі ГК України).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з наданих позивачем до матеріалів справи видаткових накладних № 2795 від 20.09.2016, № 2884 від 23.09.2016, № 3041 від 04.10.2016 та актів приймання-передачі товару для перевезення № 425 від 21.09.2016, № 437 від 26.09.2016, № 462 від 04.10.2016, товар відповідачем позивачу було поставлено з порушенням термінів, встановлених Договором.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Так, ч. 1 ст. 216 ГК України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Господарськими санкціями ст. 217 ГК України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 ГК України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з п. 7.3 Договору, за порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.2 Договору, Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості недопоставленого товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За таких обставин, зважаючи на нездійснення відповідачем поставки у строки, обумовлені Договором та специфікацією, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.
Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/7819/17.
Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільвер Стар Груп на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/7819/17 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/7819/17 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/7819/17 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко