ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р.№ 915/900/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 04.10.2017:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будсервіс-СД

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2017 № 915/900/17 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Будсервіс-СД

до відповідача: RADIANTBLUE LTD

про стягнення 8989571,35 доларів США

(предмет спору зазначено згідно оскаржуваної ухвали),

У судовому засіданні 04.10.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Будсервіс-СД (далі також позивач, ТОВ Будсервіс-СД, Товариство) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (вх.№ 12520/17 від 05.09.2017) до RADIANTBLUE LTD (далі також відповідач) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 8985571,35 доларів США.

Позов обґрунтований неналежним виконанням нерезидентом України, юридичною особою за законодавством Великобританії - RADIANTBLUE LTD укладеного між сторонами Контракту №RB-09/02-17 від 09.02.2017 (далі також Контракт) щодо оплати в повному обсязі поставленого Товариством товару (пшениці, кукурудзи, ячменю).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2017 № 915/900/17 (суддя Фролов В.Д.) позовну заяву названого товариства та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Вказана ухвала мотивована тим, що позивачем предявлено позов з вимогою про стягнення грошових коштів з юридичної особи за законодавством Великобританії RADIANTBLUE LTD, однак, обставини позовної заяви викладені на підставі законодавства України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ТОВ Будсервіс-СД звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та передати вказану вище позовну заяву з доданими до неї документами на розгляд Господарського суду Миколаївської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (ст.ст. 54, 61, 63, 64 ГПК України) та невірне застосування норм матеріального права (ст.ст. 36, 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ст.ст. 5, 32, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Так, скаржник наголосив на тому, що при укладенні Контракту сторони домовились про застосування норм права України та розгляд можливих спорів між сторонами у Господарському суді Миколаївської області.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник Товариства підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача у дане судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Перевіривши матеріали позовної заяви, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

У п. 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Статтею 4 ГПК України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав. У разі відсутності законодавства, що регулює спірні відносини за участю іноземного суб'єкта підприємницької діяльності, господарський суд може застосовувати міжнародні торгові звичаї. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтею 36 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що порядок притягнення до відповідальності, здійснення відповідальності та звільнення від відповідальності визначається процесуальними законами України. Порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.

Згідно ст. 38 названого Закону спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим. Вибір права або зміна раніше обраного права можуть бути здійснені учасниками правовідносин у будь-який час, зокрема, при вчиненні правочину, на різних стадіях його виконання тощо. Вибір права або зміна раніше обраного права, які зроблені після вчинення правочину, мають зворотну дію і є дійсними з моменту вчинення правочину, але не можуть: 1) бути підставою для визнання правочину недійсним у зв'язку з недодержанням його форми; 2) обмежити чи порушити права, які набули треті особи до моменту вибору права або зміни раніше обраного права. Вибір права не здійснюється, якщо відсутній іноземний елемент у правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

З вищевикладених положень чинного законодавства слідує, що у випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли між ними, господарський суд має застосовувати це право при вирішенні спору між цими сторонами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви Товариства, дана заява згідно вимог ст. 54 ГПК України містить, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок суми, що, на думку позивача, підлягає стягненню, а також посилання на законодавство, на підставі якого подається позов.

Так, у позові вказано, що згідно п. 13.1 Контракту цей Контракт регулюється та підлягає тлумаченню згідно матеріального права України.

Пунктом 14.2 даного Контракту встановлено, що будь-який спір та/або розбіжності, які можуть виникнути по Контракту або у звязку з ним, в тому числі, які стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, і які не можуть бути врегульовані шляхом переговорів, передаються на розгляд та вирішення до Господарського суду Миколаївської області.

Отже, виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та умов укладеного між сторонами Контракту №RB-09/02-17 від 09.02.2017, даний спір підлягає вирішенню Господарським суду Миколаївської області згідно права України, яке було обрано сторонами для застосування до змісту відповідних правових відносин між ними.

Що стосується посилання місцевого господарського суду на те, що позивачем предявлено позов, в якому Товариство «вимагає стягнути грошові кошти з юридичної особи за законодавством Великобританії RADIANTBLUE LTD», однак, обставини позовної заяви викладені на підставі законодавства України, судова колегія зазначає про помилкове тлумачення судом позовної вимоги ТОВ Будсервіс-СД.

Так, дійсно, у позові Товариство просило стягнути з юридичної особи за законодавством Великобританії RADIANTBLUE LTD (Suite 1, 5 Percy Street, Fitzrovia, London, England, W1T 1DG), реєстраційний номер 9757895, на свою користь грошові кошти у вищезгаданій сумі, однак з самого формулювання позовної вимоги та зі змісту позову вбачається, що свою вимогу позивач обґрунтовує саме законодавством України, а наведене формулювання означає, що RADIANTBLUE LTD юридична особа, яка зареєстрована за законодавством Великобританії.

За таких обставин, суд безпідставно повернув позовну заяву ТОВ Будсервіс-СД до RADIANTBLUE LTD про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 8985571,35 доларів США, згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Отже, оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2017 № 915/900/17 постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вказана ухвала - скасуванню, з направленням матеріалів позовної заяви до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

При цьому, судова колегія зазначає, що згідно з п. 4.8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2017 № 915/900/17 скасувати.

Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Будсервіс-СД (вх.№ 12520/17 від 05.09.2017) передати на розгляд Господарському суду Миколаївської області.

Доручити Господарському суду Миколаївської області відповідно до п.п. 4.8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України здійснити розподіл судового збору, сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю Будсервіс-СД за розгляд апеляційної скарги, за результатами розгляду вказаної позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 09.10.2017.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький