ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.10.2017р. Справа № 917/1652/17

Суддя Гетя Н.Г., розглянувши матеріали

за позовом Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області, вул.Небесної сотні ( Леніна), 1/23, м.Полтава, Полтавська область,36011

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 172 774,46 грн.

ВСТАНОВИВ, що позивачем до позовних матеріалів подано клопотання про відстрочення сплату судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа ВГСУ від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII).

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на відсутність фінансування у лютому поточного року.

В той же час, позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про реальну можливість сплатити судовий збір за умови надання відстрочки його сплати.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивач не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору; наведені ж скаржником обставини не мають характеру виключних, з огляду на що, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.4 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, позивачем не надані суду належні докази по надсилання відповідачеві копії позовної заяви з додатками.

Згідно Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (із змінами) підтвердженням надання послуг поштового зв'язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми. Отже, допустимими доказами відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів в розумінні наведених норм є саме касовий чек або розрахункова квитанція та опис вкладення.

Пунктом 6 ч. 1 ст.63 ГПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви з додатками.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4, п. 6 ст. 63, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній, як додатки.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення. За необхідності повернення держмита до суду подається відповідна заява та оригінал відповідного платіжного доручення.

Суддя Гетя Н.Г.