ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2017 Справа № 904/7432/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО І К-2006/2", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про розірвання договору

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №1 від 18.07.17р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 21.08.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО І К-2006/2" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просило розірвати договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №1429/1, укладений 15.09.2015р. між сторонами.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача №1429/1 від 15.09.2015р. в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги щодо транзиту електроенергії через потужності позивача. У зв"язку з цим позивач був позбавлений можливості своєчасно отримувати кошти, на які він розраховував при укладенні цього договору. При цьому позивач стверджує, що відповідач, в порушення п.3.1., п.п.4.1.2. договору, неодноразово обмежував у безперешкодному доступі працівникам позивача до систем та засобів обліку електроенергії, а також контролю встановлення режимів споживання електроенергії.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що позивач порушив умови спірного договору, вимоги ПУЕ та ПКЕЕ, а саме: порушено розрахунковий період для нарахування оплати; відсутній акт про обсяг переданої споживачу електроенергії; відсутній акт результатів замірів електричної потужності; відсутній акт про фіксацію показань засобів обліку спожитої та генерованої реактивної електроенергії на початок та кінець розрахункового періоду; неправильно вказано у графі призначення платежу, підстави для оплати рахунку.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

03.10.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО І К-2006/2" (власник мереж, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач, відповідач) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №1429/1.

Відповідно до п.1.1. договору власник мереж забезпечує технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами споживачу в обсягах згідно договору про постачання або про купівлю-продажелектричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені п.4.1. цього договору.

За п.7.1. договору облік активної та реактивної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж власника мереж, здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що на підставі показів засобів обліку електроенергії у терміни, передбачені додатком 3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, споживачем та власником мереж оформлюються такі документи: акт про обсяг переданої споживачу електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності. Значення показів надаються окремо за кожною точкою обліку.

Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладаючи договір, сторони дійшли згоди про те, що споживач згідно п.п.4.1.1. договору зобов"язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електроенергії на межі балансової належності електромереж згідно додатку 4 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Згідно п.6 додатку 4 покази засобів обліку відповідно до Переліку точок розрахункового обліку реактивної електроенергії фіксуються за Графіком зняття показів засобів обліку електричної енергії (додаток 4 до договору) та оформляються уповноваженими представниками сторін двостороннім актом про фіксацію показань засобів обліку спожитої та генерованої реактивної електроенергії на початок та кінець розрахункового періоду.

Пунктом 14 додатку 4 передбачено, що за підсумками розрахункового періоду власник мереж здійснює обчислення платежів і виписує споживачу рахунок за перетікання реактивної електроенергії.

Рахунок надається представнику споживача на руки, нарочним (через канцелярію споживача), рекомендованим листом або платіжною вимогою-дорученням через банк.

Кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок власника мереж протягом 5 операційних днів від дня отримання розрахункових документів.

У платіжному дорученні або реєстрі централізованої оплати у графі призначення платежу споживач після слів за перетікання реактивної електроенергії повинен зазначити таку інформацію: період, за який проводиться розрахунок; № рахунку на сплату за спожиту електроенергію; № особового рахунку; дата складення та № договору про технічне забезпечення електропостачання споживача; сума ПДВ.

У разі, коли платіжний документ не має зазначеної вище інформації чи якоїсь її частини, або наведена інформація не відповідає даним особового рахунку, або період, за який здійснюється оплата, не відповідає стану розрахунків за цей вид товарної продукції, власник мереж самостійно виконує коригування наданої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач тричі, а саме: 16.05.2017р., 03.07.2017р. та 04.07.2017р., надсилав відповідачу рахунок (№28 від 15.05.2017р., №32 від 27.06.2017р., №28 від 30.04.2017р.) на оплату послуг технічного забезпечення електропостачання за період з 15.10.2015р. по 25.04.2017р. (а.с.25-27, 33-34, 39-40).

Позивач зазначає, що відповідач ігнорував надіслані рахунки та не сплачував за отримані послуги технічного забезпечення електропостачання.

10.08.2017р. відповідач отримав рахунок на оплату №32 від 27.06.2017р. (а.с.71), однак не сплатив його.

16.05.2017р. позивач надіслав відповідачу пропозицію за №27 від 15.05.2017р. про розірвання договору за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди від 10.06.2017р., оскільки відповідач, в порушення своїх зобов"язань, за весь період дії договору не здійснив оплату за користування належними позивачу мережами на транспортування електроенергії (а.с.28-32).

Крім того, 03.07.2017р. позивач повторно надіслав відповідачу пропозицію за №28 від 27.06.2017р. про розірвання договору за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди від 20.07.2017р. з тих же підстав (а.с.35-38).

Згідно ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Оскільки відповідач не надав відповіді на пропозиції про розірвання договору, 19.07.2017р. позивач звернувся до суду з вимогою розірвати договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №1429/1, укладений 15.09.2015р. між сторонами.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

За п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.10.6. договору договір укладається на строк до 31.12.2015р., набуває чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано й в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов'язання щодо сплати послуг технічного забезпечення електропостачання, обумовлених договором, є істотним порушенням договору в розумінні ст.651 Цивільного кодексу України, що, у свою чергу, свідчить про наявність передбачених законом та договором підстав для розірвання цього договору.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем п.3.1., п.п.4.1.2. договору, то такі порушення не доведені належними доказами.

Доводи відповідача суд вважає безпідставними в силу вищевикладеного.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №1429/1, укладений 15.09.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО І К-2006/2" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, м. Дніпро, вул. Бебеля, 2, ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО І К-2006/2" (49000, м. Дніпро, вул. Передова, 5, ) 1 600,00грн. (одна тисяча шістсот) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.10.2017р.

Суддя ОСОБА_4