ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа № 921/149/17-г/4

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства за № 2/395 від 25.05.2017 року (вх. № 01-05/2565/17 від 02.06.2017 року)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2017 року

у справі № 921/149/17-г/4

за позовом: Теребовлянського районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області

до відповідача: Теребовлянської міської ради, м. Теребовля Тернопільської області

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради, м. Теребовля Тернопільської області

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Теребовля Тернопільської області

про усунення перешкод у здійснення права власності шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Теребовлянське районне споживче товариство звернулось до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Теребовлянської міської ради про усунення перешкоди у здійсненні права власності на нежитлову будівлю під літ. «В» - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд, в т.ч.: паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/1 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/2 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/3 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/4 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 26.09.2016р.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2017 року у справі № 921/149/17-г/4 (суддя Бурда Н.М.) в позові Теребовлянського районного споживчого товариства відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Теребовлянське районне споживче товариство подало апеляційну скаргу за № 2/395 від 25.05.2017 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2017 року та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що судом не досліджено документи, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог і порушення його прав, як власника, видачею паспортів прив'язки тимчасових споруд на нежитлову будівлю - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами площею 54,6 кв.м. по АДРЕСА_1 під літ. «В».

Відповідачем та третіми особами не було подано до суду відзивів на апеляційну скаргу.

Позивачем та третьою особою-2 подано на електронну адресу суду клопотання за № 2/447 від 04.10.2017 року (вх. № 01-04/6686/17 від 04.10.2017 року), б/н від 04.10.2017 року (вх. № 01-04/6694/17 від 05.10.2017 року), в яких просять перенести розгляд апеляційної скарги на інший день. Дані клопотання колегією суддів відхилені, оскільки остання не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Також, третьою особою-2 подано на електронну адресу суду клопотання б/н від 04.10.2017 року (вх. № 01-04/6694/17 від 05.10.2017 року), в якому просить витребувати у Теребовлянського районного споживчого товариства для ознайомлення в судовому засіданні оригінал технічного паспорта на цілісний майновий комплекс, який знаходиться по АДРЕСА_1. Дане клопотання колегією суддів відхилене.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Теребовлянської міської Ради народних депутатів від 08.12.2000р. №224 Теребовлянському районному споживчому товариству видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 .

Відповідно до зазначеного Державного акту, позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956 га в межах згідно з Планом зовнішніх меж землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по АДРЕСА_1, який є додатком до акту.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності за індексним номером 34812292 від 12.03.2015р. Теребовлянське РайСТ є власником цілісного майнового комплексу (реєстраційний номер об'єкта 0) по АДРЕСА_1, що складається з чотирьох об'єктів нерухомого майна, в т.ч.: літ. "А" - адміністративний будинок з додатковими приміщеннями, площею 523кв.м.; літ. "В" - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, площею 54,6 кв.м.; літ. "Б" - павільйон по торгівлі продовольчими товарами, площею 57,4 кв.м.; літ. "Д" - павільйон по торгівлі м'ясопродуктами з добудовою готелю та лабораторії, площею 670,6 кв.м.

Судом встановлено, що позивач у справі є власником цілісного майнового комплексу, що знаходиться на території ринку в місті Теребовля по АДРЕСА_1 та є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 0,6956га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

Позивач стверджує, що йому стало відомо, що Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради видано фізичним особам-підприємцям паспорти прив'язки тимчасових споруд по АДРЕСА_1.

09.12.2016р. позивач звернувся до Теребовлянської міської ради з проханням надати копії паспортів прив'язки тимчасових споруд виданих Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради підприємцям на земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка знаходиться в постійному користуванні Теребовлянського РайСТ, з копіями усіх документів на підставі яких вони видані та рішеннями про їх затвердження.

У відповідь на запит Теребовлянська міська рада листом №873/р від 15.12.2016р повідомила позивача про видачу Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 30.08.2016р. №133 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд", паспортів прив'язки тимчасових споруд фізичним особам - підприємцям, зокрема, паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/1 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/2 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/3 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 29.09.2016р.; паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/4 по АДРЕСА_1: ФОП ОСОБА_2 від 26.09.2016р.

Крім цього, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №201 від 20.12.2016р було внесено зміни до рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 30.08.2016р. №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», а саме: в пунктах від 1 по 38 змінити : "АДРЕСА_1 на "АДРЕСА_1".

Позивач вважає, що відповідач, своїми діями по видачі паспортів прив'язки тимчасових споруд фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, порушив права та законні інтереси Теребовлянського РайСТ, як власника нерухомого майна - нежитлової будівлі під літ. "В" - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., і створює перешкоди у здійсненні ним права власності на вказане майно.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

В свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 ст.16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України визначено перелік способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки (визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів).

Предметом позовних вимог у даній справі позивачем визначено зобов'язання Теребовлянської міської ради усунути перешкоди у здійсненні права власності на нежитлову будівлю під літ. "В" - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд згідно переліку, з огляду на те, що видаючи вказані документи, відповідач порушив права та законні інтереси Теребовлянського РайСТ на самостійне ведення господарської діяльності і використання належного йому на праві власності нерухомого майна по АДРЕСА_1.

Статтями 19 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законами України, актами Президента України, а також іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов). Негаторний позов пред'являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпоряджання річчю. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що вона регулює захист права власності не в будь якому випадку, а саме в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та/або розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов'язані з позбавленням володіння майном.

В процесі розгляду спору судом встановлено, що паспорти прив'язки тимчасових споруд (визнання недійсними яких є предметом позову у даній справі) видані відповідачем на підставі прийнятих ним рішень виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 133 від 30.08.2016р. та №201 від 20.12.2016р.

Судом встановлено, що відповідач (Теребовлянська міська рада), використовуючи надані йому законом повноваження, як розпорядника земель територіальної громади міста Теребовля щодо організації та здійснення землеустрою, діяв у межах та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства, що регулює дані правовідносини.

Згадані вище рішення органу місцевого самоврядування - Теребовлянської міської ради є чинними, доказів зворотного позивачем суду не надано.

Факт існування паспортів прив'язок тимчасових споруд ФОП ОСОБА_2 не перешкоджає позивачеві користуватись нежитловою будівлею під літ. "В" - павільйоні по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 (що належить йому (позивачу) на праві власності).

Позивачем не подано суду будь-яких доказів (належних і допустимих у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України), що підтверджують розміщення тимчасових споруд ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 саме у нежитловій будівлі під літ. "В" - павільйоні по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 (що належить йому (позивачу) на праві власності).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Теребовлянського районного споживчого товариства, оскільки відсутні підстави вважати що його право є порушеним.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.05.17 р. у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2017 року залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

судді Дубник О.П.

Зварич О.В.