РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017Справа №910/14010/17

За позовомКомунального підприємства «Київський метрополітен»
доПриватного підприємства «Восток-1»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаДепартамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
простягнення 54 275,27 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

позивача:Фенканіна Я.О.;
відповідача:не з'явився;
третьої особи:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (надалі - КП «Київський метрополітен») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Восток-1» (надалі - ПП «Восток-1») про стягнення 54 275,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням грошового зобов'язання за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 687 від 18.09.2012, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендних платежів у розмірі 52 017,35 грн. Крім того, за неналежне виконання грошового зобов'язання позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 019,33 грн. та 3 % річних у розмірі 238,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2017 порушено провадження у справі, призначено до розгляду на 04.10.2017 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Представник позивача в судове засідання з'явилась, вимоги ухвали суду виконала, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 003 та № 996.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач та третя особа повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Приватним підприємством «Восток-1» (орендар) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (отримувач коштів, за Договором - Підприємство) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 687 від 18.09.2012 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 01.08.2012 № 124 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря; далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Видубичі» (вестибюль № 1), Б/Н, для змішаної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1. Договору об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) Орендаря), загальною площею 50,0 кв.м та зазначена в викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та на дату підписання Договору згідно з розрахунком, який є невід'ємною частиною цього договору, становить без ПДВ: 268,91 грн. за 1 кв. м орендної площі, що в цілому складає 13 445,42 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додатну вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4 Договору).

Згідно з п. 3.5 Договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача), а саме: КП «Київський метрополітен», яке знаходиться за адресою: 03055, м. Київ, пр. Перемоги, 35, п/р 8 в ПАТ «Фортуна-банк», МФО 300904, , Св. № 10033253, ІПН 88 починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

18.09.2012 на виконання умов Договору третьою особою передано, а відповідачем прийнято об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 18.09.2012.

21.01.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (який є правонаступником Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)), Приватним підприємством «Восток-1» (орендар) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» укладено договір №1 про внесення змін до договору оренди від 18.09.2012 № 687 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду відповідно до п. 1.2 якої пункт 3.1 Договору виклали в наступній редакції: за користування об'єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та на дату підписання Договору, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 89,55 грн. за 1 кв. м орендної площі, що в цілому складає 4 477,29 грн.

Актом державного виконавця від 13.07.2017 при примусовому виконанні наказу господарського суду міста Києва № 910/27428/15 від 30.11.2016 орендоване за Договором майно повернуто позивачу.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання з оплати орендованої плати за Договором у період з лютого по липень 2017 року, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 52 017,35 грн.

Договір є договором оренди державного майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі майна в оренду та користування ним відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Так, п. 3.6 Договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі № 910/29812/15, яке не скасовано та набрало законної сили, встановлено факт припинення дії Договору з 16.09.2015, а рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі № 910/27425/15, яке не скасовано та набрало законної сили, виселено відповідача з орендованого за Договором майна, а саме: частина переходу загальною площею 50,0 кв.м, що знаходиться за адресою станція метро «Видубичі» (вестибюль № 1).

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2013 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Отже, рішення господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі № 910/29812/15 та рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі № 910/27425/15 мають преюдиціальне значення, а встановлені ними факти повторного доведення не потребують.

Натомість, як вже зазначалось, об'єкт оренди повернуто позивачу лише 13.07.2017, актом державного виконавця при примусовому виконанні наказу господарського суду міста Києва № 910/27428/15 від 30.11.2016.

З п. 3.5 Договору випливає, що відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати орендну плату до дати повернення об'єкту оренду за Договором, а відтак правомірним є вимога позивача про стягнення з відповідача орендної плати за період з лютого по липень 2017 року.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.6 Договору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за період з лютого 2017 по липень 2017 на підставі Договору, а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 52 017,35 грн. за фактичне користування об'єктом оренди на підставі Договору у період з лютого по липень 2017 року. Відповідачем вказана заборгованість не спростована. Доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги КП «Київський метрополітен» про стягнення з ПП «Восток-1» заборгованості у розмірі 52 017,27 грн. є правомірними та обґрунтованим.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 019,33 грн. та 3% річних у розмірі 238,59 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 21.03.2017 по 18.07.2017.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню у розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та враховуючи відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 019,33 грн. та 3% річних у розмірі 238,59 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ПП «Восток-1» на користь КП «Київський метрополітен» заборгованості у розмірі 52 017,35 грн., пені у розмірі 2 019,33 грн. та 3% річних у розмірі 238,59 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Восток-1» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, будинок 26, квартира 53; ідентифікаційний код 37423518) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, пр. Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) заборгованість у розмірі 52 017 (п'ятдесят дві тисячі сімнадцять) грн. 35 коп., пеню у розмірі 2 019 (дві тисячі дев'ятнадцять) грн. 33 коп., 3 % річних у розмірі 238 (двісті тридцять вісім) грн. 59 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.10.2017.

Суддя В.П. Босий