ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд заяви про визнання недійсним аукціону

"09" жовтня 2017 р.№ 1-24-7-5/297-06-7817

За заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю „Укртекстільмаш

до боржника: Відкритого акціонерного товариства „Холдингова компанія „Краян (65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2; )

за участю

Фонду державного майна України

Головного територіального управління юстиції

прокуратури м. Одеси

про визнання банкрутом

Суддя господарського суду

Одеської області ОСОБА_1

Представники сторін та учасники:

від кредиторів: ОСОБА_2, від ОСОБА_2 ОСОБА_3; ОСОБА_4; від ОСОБА_5 ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9;

від ВАТ „Український інститут кранобудування: ОСОБА_10;

від ОСОБА_11: ОСОБА_12, ОСОБА_13;

від ОСОБА_14: ОСОБА_15;

від Одеської міської ради: ОСОБА_16;

від Головного територіального управляння юстиції в Одеській області: ОСОБА_17;

від прокуратури Одеської області: ОСОБА_18;

від ТОВ "Краян-постач": ОСОБА_19;

ліквідатор банкрута: не зявився;

від ліквідатора банкрута: ОСОБА_20

Представники сторін та учасники (після оголошеної у судовому засіданні перерви):

від кредиторів: не зявились;

від ОСОБА_11: ОСОБА_12, ОСОБА_13;

ліквідатор банкрута: не зявився;

від ліквідатора банкрута: ОСОБА_20

СУТЬ СПОРУ: про визнання банкрутом

У судовому засіданні 09.10.2017р. оголошувалась перерва до 15 год. 00 хв. у відповідності до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.08.2006р. (суддя - Могил С.К.) (т. 1 а.с 1-3) прийнято заяву до розгляду та порушено провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 06.09.2006р. (т. 1 а.с. 157-160) визнано ТОВ „Укртекстільмаш кредитором ВАТ „Холдингова компанія „Краян; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майном боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_21; залучено до участі у справі Фонд державного майна України як учасника у справі про банкрутство ВАТ „Холдингова компанія „Краян.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2007р. (т. 18 а.с. 191) суддею Лепеха Г.А. справу № 5/29706-7817 прийнято до свого провадження; справі присвоєно № 7-5/297-06-7817.

Ухвалою попереднього засідання суду від 27.03.2007р. (т. 19 а.с. 131-137) затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ „Холдингова компанія „Краян з вказівкою сум визнаних вимог та черговістю їх задоволення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.10.2007р. (т. 30 а.с. 40) суддею Оборотовою О.Ю. справу № 7-5/297-06-7817 прийнято до свого провадження; присвоєно справі № 24-7-5/297-06-7817.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.11.2007р. (т. 32 а.с.113-118) введено процедуру санації ВАТ ХК Краян; призначено керуючим санацією ВАТ ХК Краян арбітражного керуючого ОСОБА_22

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.02.2010р. (т. 40 а.с. 74) суддею Найфлейш В.Д. справу № 24-7-5/297-06-7817 прийнято до свого провадження; справі присвоєно № 1-24-7-5/297-06-7817.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2013р. (т.58 а.с. 70-77) залучено Головне управління юстиції в Одеській області до участі у справі про банкрутство ВАТ „ХК „Краян.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2014р. (т. 69 а.с. 41-42) суддею Зеленовим Г.М. справу № 1-24-7-5/297-06-7817 прийнято до свого провадження.

Постановою господарського суду Одеської області від 25.07.2014р. (т. 72 а.с. 188-198) припинено процедуру санації ВАТ „Холдінгова компанія „Краян та припинено повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_23; визнано ВАТ „Холдінгова компанія „Краян банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, передбачену ст. ст. 37- 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; призначено ліквідатором ВАТ „Холдінгова компанія „Краян арбітражного керуючого ОСОБА_23

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.01.2017р. (т. 112 а.с. 196-198) залучено ВАТ „Український інститут кранобудування в якості учасника провадження у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 про визнання ВАТ „Холдингова компанія „Краян банкрутом; залучено Товарну біржу Електронні Торги України в якості учасника провадження у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 про визнання ВАТ „Холдингова компанія „Краян банкрутом; залучено ЗАТ UAB NASTER (Республіка Литва, м. Вільнюс Вільнюського самоуправління, вул. Св. Стяпона, 16-5) в якості учасника провадження у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 про визнання ВАТ „Холдингова компанія „Краян банкрутом; залучено Фонд державного майна України в якості учасника провадження у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 про визнання ВАТ „Холдингова компанія „Краян банкрутом.

Ухвалою від 09.02.2017р. справу №1-24-7-5/297-06-7817 було прийнято до провадження суддю Грабован Л.І. (т. а.с. 113 а.с.108-113).

03.02.2016р. ОСОБА_11 звернулася до господарського суду Одеської області із заявою (т. 113 а.с. 68-71) з врахуванням уточнення до заяви (т.119 а.с.139-141) про визнання недійсними результатів аукціону (електронних торгів) з продажу майна ВАТ „Холдингова компанія „Краян, витребування майна із чужого незаконного володіння, в резолютивній частині якої викладено вимогу визнати недійсними результати аукціону від 04.01.2016р., що проведений ТОВ Товарна біржа „Електронні торги України у частині продажу на користь ЗАТ «UAB NASTER» нерухомого майна ВАТ „Холдингова компанія „Краян за адресою: м. Одеса, провулок Високий, 17, а саме: №1-3 огородження,111-котлован; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 16.02.2016р., що видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_24 за реєстровим номером 174 про право власності ЗАТ „UAB NASTER на нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень, що розташовані у м. Одеса, по провулку Високому під номером 17 у частині майна, що визначене: №1-3 огородження,111-котлован; визнати недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута на аукціоні від 10.02.2016р., укладений між ВАТ «ХК Краян» (у якості продавця) та компанією ЗАТ «UAB NASTER» (у якості покупця), у частині продажу майна, що визначене: №1-3 огородження,111-котлован з підстав недодержання в момент вчинення договору вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та ч.6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України).

В поясненнях до заяви (т.116 а.с.75-77) ОСОБА_11 додає про те, що Приморським райони судом м. Одеси прийнято рішення про відмову ЗАТ „UAB NASTER у задоволенні позову про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що укладені ВАТ «ХК «Краян» та ТОВ «Домінус» та свідоцтва про право спадщини ОСОБА_25, тобто вважає договори та свідоцтво про право спадщини чинними.

В поясненнях (т.115 а.с.104-105) заявник вказує,що в якості доказу своїх вимог ЗАТ „UAB NASTER» надавало до Приморського районного суду копії технічних паспортів, в яких вказане майно, яке є власністю ОСОБА_25. Вважає що при реєстрації спірного майна складові частини носять різні найменування, що не змінює суті спору, а саме абсолютно тотожні є майно 1-2 огорожа(свідоцтво ОСОБА_25), 1-3 огородження (свідоцтво ЗАТ „UAB NASTER) 1-поле заглиблених пай (свідоцтво ОСОБА_11) 111 котлован (свідоцтво ЗАТ „UAB NASTER).

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_11 посилається на те, що результати торгів є недійсними оскільки, по-перше, з 22.11.2007р. є чинною ухвала про заборону ВАТ «ХК «Краян» та ФДМУ вчиняти будь-які дії з розпорядженням будь-яким способом нерухомим майном, яке розташоване по пров. Високому,17 у м. Одесі; по-друге майно, що входить до договору купівлі-продажу на користь ЗАТ UAB NASTER, на законних підставах належить ОСОБА_25. Заявник вказує, що є власником нерухомого майна, розташованого за адресою пров. Високому,17 у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 03.04.2014р. після смерті батька ОСОБА_26, яку в свою чергу ОСОБА_26 придбав у ТОВ «Домінус» (договір купівлі-продажу від 04.05.2012р.) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, успадкована нерухомість в цілому складається з нежитлової будівлі, площею 19,8 кв.м, 1-поля заглиблених паль, 1-3 огорожі, що розташована на земельній ділянці площею 4250 кв.м.

Заявник застосовує положення ст. 41 Конституції України, п.7 ч.1 ст. 12, ч.10 ст.16 ГПК України, ст. 16, 317,321 ЦК України. Посилається на правові висновки Верховного Суду України від 13.02.2013р. та 23.09.2014р. щодо аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яке є правочином на положення ч.ч.1-3 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України).

В уточненнях до позовної заяви ОСОБА_27 вказує, що згідно з договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута на аукціоні 10.02.2016р. предметом договору (п.2.2) є майно №3 нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою м. Одеса, пров. Високий,17 , що складаються з літ А- адміністративна будівля, площею 2139,1 кв.м, літ Б- готель, площею 1 946,7 кв.м, літ В роздягальня, площею 123,4 кв.м, літ ЕЖЗ сараї, площею 172,05 кв.м, літ И гараж площею 103,94 кв.м., №1-3 огородження,1-мощення,11-стадіон, 111-котлован. За вказаними у заяві підставами знаходження реалізованого майна за вказаним договором у власності ОСОБА_11, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу). На момент укладення договору купівлі-продажу та проведення торгів в Єдиному реєстрі прав власності містились відомості про наявність власності заявника на нерухомість по про Високому,17, стосовно якої було проведено аукціон та яка увійшла до свідоцтва про право власності покупця та вказана у технічному паспорті, виробленому відповідачем.

Доказами того що спірне майно є предметом договору купівлі-продажу, заявник вважає п.2.2 договору, акт приймання-передачі.; доказами того, що спірне майно є предметом торгів на аукціоні- роздруківка с веб-сайту. Це є майно увійшло до майна, вказаного у свідоцтві про право власності покупця. Доказом ідентичності вказаного майна, а саме: 1-3 огорожа (свідоцтво ОСОБА_25), 1-3 огородження (свідоцтво покупця), 1 поле заглиблених пай (свідоцтво ОСОБА_25),111-котлован (свідоцтво покупця) заявник вважає висновок за результатами технічного обстеження обєкту, копія якого надана суду (т.119 а.с.150-155) від 07.09.2017р. за результатами технічного обстеження обєкта ПП «Дельта-Консалт»

Заявником додано до заяви копії ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.04.2011р. (т.113 а.с.78), свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.04.2014р. (т. 113, а.с.79), витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (т.113 а.с.80), технічного паспорту на нежитлову будівлю (т.113 а.с.81-85). Оригінали вказаних документів були надані у судовому засіданні та досліджені судом .

У поясненнях до заяви (т.115 а.с.104-105) заявник вказує на подання ЗАТ «UAB NASTER» позову до ОСОБА_11 та ТОВ «Домінус» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та свідоцтва про право на спадщину та надає копії технічного паспорту (т.115 а.с.106-117), копію позову (т.116 а.с.4-8), Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майна (т 116 а.с.9-13), копію заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2011р. у справі №2/1519/7170/11 (т.116 а.с.32-35) та рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.09.2016р. про скасування цього рішення (т.116 а.с.36-40), копію рішення Приморського районного суду від 01.06.2017р. у справі №2/522/5611/17 (т.116 а.с.50-52).

У відзиві на заяву (т. 114 а.с.20-25) ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_23 просить відмовити у задоволенні заяви, вважає, що подана заява та викладені в ній вимоги суперечать фактичним обставинам справи та приписам законодавства. Щодо посилання заявника на ухвалу господарського суду від 22.11.2007р. у цій справі про зобовязання не вчиняти будь-яких дій з розпорядженням майном, ліквідатор пояснює, що постановою господарського суду від 25.07.2014р. ВАТ «ХК «Краян» було визнано банкрутом» та відкрито ліквідаційну процедуру боржника, відповідно до абз.8 ч.1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття постанови, обмеження щодо розпорядження майном боржника припинили свою дію, в тому числі, але не виключно, й обмеження встановлені ухвалою суду від 22.11.2007р. Ухвалою було встановлено обмеження щодо розпорядження «ХК «Краян» та Фонду державного майна. Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на ліквідатора покладені функції щодо продажу майна банкрута. Ліквідатор посилається на положення ст. 49 цього Закону та пояснює, що повноваженнями щодо розпорядження майном боржника, в тому числі і його продажу у ліквідаційній процедурі наділений виключно ліквідатор банкрута призначений у встановленому законом порядку. Реалізація майна банкрута, у тому числі й нерухомого майна Спортивного клубу «Краян», відбулась на аукціоні в порядку встановленому Законом, кошти отримані від реалізації спрямовані на погашення вимог кредиторів, продаж не суперечить меті та підставам, на яких було винесено ухвалу від 22.11.2007р.

Щодо посилання заявника на відчуження на аукціоні нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_11, ліквідатор пояснює, що нерухоме майно площею 19,8 кв.м, 1-поля заглиблених паль, 1-3 огорожі, за адресою м. Одеса, пр. Високий,17 не входило до ліквідаційної маси банкрута, не було наявне в переліку майна, що пропонувалась до продажу в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна ВАТ «ХК «Краян» та не було предметом аукціону, не було відчужено. Тому права ОСОБА_11 проведення аукціону з продажу майна ВАТ «ХК «Краян» не порушені.

Ліквідатором надано копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майна (т. 114 а.с.26-30) від 10.03.2017р. та від 16.08.2017р, (т.118 а.с.27-30), в яких міститься інформація про те, що ОСОБА_11 є власником нерухоме майно площею 19,8 кв.м, 1-поля заглиблених паль, 1-3 огорожі, за адресою м. Одеса, пр. Високий,17. Ліквідатор вважає, що сам факт тверджень заявника про наявність підстав для визнання недійсним аукціону за відсутності при цьому порушень її прав та інтересів, не є підставою для визнання недійсним результатів аукціону у судовому порядку. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є самостійною підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

У клопотанні від 08.09.2017р. ЗАТ„UAB NASTER» (покупець) вказує, що важко дати який-небудь істотний для суду коментар з приводу банкрутства та керуючись ст.27,ч.2 ст. 158, ч.3 ст. 222 ЦПК України здійснити розгляд без його присутності, у разі якщо суд вважатиме що, заява ОСОБА_11 має достатньо підстав для розгляду виділити розгляд цих заяв в окреме судочинство.

У задоволенні вказаного клопотання суд відмовляє, оскільки відповідно до положень ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За приписами ч.8 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство. Таким чином правових підстав для застосування господарським судом норм ЦПК та виділення заяв в окреме судочинство не має.

У письмових поясненнях від 15.08.2017р. (т. 118 а.с.1-9, т.119 а.с.125 126) Товарна біржа «Перший електронний майданчик», який є правонаступником ТБ «Електронні торги України» (організатора аукціону) повідомила, що з тексту офіційного оголошення про проведення електронних торгів другого повторного аукціону з продажу майна ВАТ «ХК «Краян», яке опубліковано 19.11.2015р. на веб-сайті Вищого господарського суду (номер публікації:25165) та 20.11.2015р. на веб-сайті Міністерства юстиції України «номер публікації: 25165)), яке сформовано на підставі заявки ліквідатор банкрута, в оголошенні про проведення електронних торгів, зазначене майно відсутнє (розділ «ОСОБА_23 3) Нежитлові приміщення розташовані за адресою: м. Одеса, провул. Високий, 17»). До пояснень додана копія оголошення (т. 119 а.с.127-130).

Розглянувши заяву, вислухав представників сторін та учасників, дослідив всі матеріали справи, та матеріали додані до заяви, суд встановив.

Постановою господарського суду від 25.07.2014р. по цій справі ВАТ «ХК «Краян» визнано банкрутом, введено відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_23

Згідно звіту ліквідатора від 13.03.2017р, (т.114 а.с.31-41) на виконання повноважень, покладених на ліквідатора Законом проведено інвентаризацію, складено інвентаризаційні описи від 30.09.2014р.; виявлено майно банкрута, сформовано ліквідаційну масу, перелік якої погоджено Фондом Державного майна України на виконання положень ч.12 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т.114 а.с.63-78), організовано аукціон з продажу майна банкрута, укладено договір на проведення аукціону № 5/1-15 від 19.01.2015р. з Товарною біржею «Електронні торги України», якою торги проведені, визначено переможця, про що складено протокол від 04.01.2016р.(т.111 а.с.53-69); 10.02.2016р. ліквідатором банкрута та переможцем ЗАТ „UAB NASTER» укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута на аукціону(т.114 а.с.79-82) відповідно до положень ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та складено акт про передання права власності на куплене нерухоме майно (т.114 а.с.83-93). З цих документів вбачається, що у складі цілісного майнового комплексу було продано і майно№3 нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою:м. Одеса, пров. Високий,17, що складаються з літ А-адміністративна будівля, площею 2139,1 кв.м., літ Б готель, площею 1946,7 кв.м, літ В раздевалка, площею 123,4 кв.м, літ Е.Ж.З сараї, площею 172,05 кв.м, літ И гараж, площею 103,94 кв.м, №1-3 огородження,1-мощення,11 стадіон, 111-котлован.

У вимозі, викладеній у резолютивній частині заяви ОСОБА_25, щодо визнання недійсним результатів аукціону у частині продажу майна, яке розташовано за адресою м. Одеса, пров. Високий,17 , а саме нежитлову будівлю, площею 19,8 кв.м, 1-поля заглиблені паль, 1-3 огорожу, що розташовані на земельній ділянці площею 4250 кв.м.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. (т.114 а.с.26-30) свідчить по те, що станом на 10.03.2017р. обєкт нежитлова будівля площею 19.8 кв.м,А поле заглиблених паль 1, огорожа,1-3 зареєстровано за ОСОБА_11.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (т.116 а.с.9-13)від 16.01.2017р. містить інформацію про належність на праві власності ЗАТ „UAB NASTER» обєкту нерухомого майна загальною площею 4485,19 кв.м за адресою м. Одеса, пров Високий ,17 з відомостями про його складові з літ А-адміністративна будівля, літ Б готель, літ В роздягальня, літ Е.Ж.З сараї, літ И гараж, №1-3 огородження,1-мощення,11 стадіон, 111-котлован та право власності ОСОБА_11 на обєкт нежитлова будівля площею 19.8 кв.м,А 1поле заглиблених паль 1, огорожа,-1.3

Заявником надано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом 03.04.2014р. ОСОБА_26 (т.113 а.с.79), за яким спадщина, на яку видано свідоцтво спадкоємцю ОСОБА_11 складається із нежитлової будівлі №17, розташованої по пров. Високій у м. Одесі. У свідоцтві вказано, що зазначена нежитлова будівля складається з з нежитлової будівлі літ. А, поля заглиблених паль І та огорожі 1-3.

ОСОБА_26 придбав у ТОВ «Домінус» (договір купівлі-продажу від 04.05.2012р.), яке набуло право власності на обєкт на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2011р. у справі №2/1519/7170/11 (т.116 а.с.32-35), яким визнано право власності ТОВ «Домінус» на нежитлову будівлю площею 19,8 кв.м. зазначеного в технічному паспорті під літ «А», розташовану на земельній ділянці площею 4249,61 к.в., яка знаходиться у м. Одесі, пров. Високий,17.

Вказане рішення було скасоване рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.09.2016р. у справі №22-ц/785/4151/16 (т.116 а.с.36-40) та у визнанні права власності відмовлено з вказівкою на те, що заочним рішенням визнано за ТОВ «Домінус» право власності на самочинно збудоване майно, що розташоване на земельній ділянці 4249,61 кв.м. за адресою м. Одеса, пров. Високий,17, чим зменшено розмір земельної ділянки, що перебувала у власності ВАТ »ХК «Краян» на 4.249,61 к.в. без залучення його до участі у справі, як власника нерухомого майна, що знаходиться на цій земельній ділянці та порушено право ВАТ «ХК «Краян» на користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, що увійшло до статутного фонду підприємства. Рішенням суду встановлено, що перехід права власності до ТОВ «Домінус» на обєкт нерухомості площею 19,8 кв.м. не відбувався, оскільки таке право виникло у нього на підставі оскаржуваного рішення.

Посилання заявника на встановлення Приморським районним судом м. Одеси у рішенні від 01.06.2017р. у справі №522/1526/17 (т.116 а.с.50-52), яким відмовлено у задоволенні позову UAB NASTER до ОСОБА_11, ТОВ «Домінус» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, преюдиційних фактів, а саме ідентичності майна, що належить ОСОБА_25 та ЗАТ „UAB NASTER» не приймаються судом з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 35 ГПК передбачено, що обставини , встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі особи, сабо особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто для рішень господарських судів важливою умовою преюдиційності фактів, що містяться в рішенні суду, є субєктний склад спору. Преюдиційне значення мають лише ріщення зі справи, в якій беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність субєктного складу спору є обовязковою умовою преюдиційності щодо сторін. Банкрут ВАТ «ХК «Краян» не брав участь при розгляді даної справи, тобто субєктний склад спору не тотожній.

Таким чином, судом встановлено, що нерухоме майно площею 19,8 кв.м., що складається з нежитлової будівлі літ. А, поля заглиблених паль І та огорожі 1-3 за адресою: м. Одеса, провулок Високий, 17, що належить ОСОБА_11 на праві власності, не було включене до ліквідаційної маси та відчужене на електронному аукціоні з продажу майна ВАТ «ХК «Краян», з огляду на що не могли бути порушені та ніяким чином не порушені права та інтереси ОСОБА_11 при проведенні електронного аукціону з продажу майна ВАТ «ХК «Краян»,

Статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку.

Реалізуючи конституційне право, передбачене статтею 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. Відповідно до ст.33 ГПК України обов'язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Вирішуючи спір, суд повинен надати обєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Правова позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові від 23.03.2011 по справі №33/341, залишеної без змін постановою Верховного суду України від 12.09.2011; постанові від 06.12.2011р. по справі № 23/279, постанові від 29.08.2012 по справі № 5017/2012/413, ОСОБА_3 формы

Верховним судом України у постанові від 24.02.2015 по справі № 21-34а15).

Сам факт твердження ОСОБА_11 про наявність підстав для визнання недійсним аукціону за відсутності при цьому порушень її прав та інтересів саме при проведенні аукціону, не є підставою для визнання недійсним результатів аукціону у судовому порядку, оскільки відповідно до приписів ст.1 ГПК України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що подана до суду позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та обставини, якими позивач їх обґрунтовує.

Предметом розгляду є вимоги ОСОБА_11 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ВАТ «ХК «Краян», визнання недійсним свідоцтва на право власності покупця та визнання недійсним договору купівлі-продажу за наслідками аукціону в частині визначеного майна.

Відповідно до п. 11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Таким чином, в цьому випадку, застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013 року.

За приписами ч.8 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону. (Позиція викладена у Постанові ВГСУ від 15.06.2016 №Б8/183-11).

Законодавець прямо пов'язує законність проведення аукціону із законністю правочинів, укладених з метою його реалізації: договорів, а також інших юридично значимих дій, пов'язаних з оформленням права власності на майно. При цьому сам по собі аукціон та його результат не є підставою для відчуження майна боржника, а є лише передумовою для укладення між переможцем та боржником відповідного правочину договору купівлі-продажу майна та подальшого оформлення правовстановлюючих документів про право власності на придбане майно. Тобто аукціон є лише засобом досягнення результату у вигляді відчуження майна боржника.

Підставою ж для визнання недійсними аукціону, як самостійного правочину, є виключно порушення встановлених законодавством правил його проведення, зокрема процедури підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

З вищезазначеного випливає, що аукціон безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому його оспорювання можливе тільки за умови існування процедури банкрутства, в якій його проведено. Це пов'язано з тим, що встановлення за відповідним судовим рішенням незаконності аукціону, тобто порушення порядку його організації та проведення, невідворотно викликає необхідність його повторного проведення у справі про банкрутство з метою реалізації майна боржника.

У той же час слід мати на увазі, що правові підстави для визнання недійсними правочинів (договорів), укладених на реалізацію результатів аукціону, є значно ширшими, оскільки передбачені у тому числі і нормами загального цивільного законодавства, тоді як законодавство про банкрутство містить лише додаткові, властиві лише самій процедурі банкрутства, підстави для визнання правочинів недійсними.(Постанова ВГСУ від 06.07.2016р. у справі №904/8745/15).

Відповідно ч. 1 до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, ОСОБА_11 оскаржує правочини, за якими вона не є стороною,з посиланням на його не відповідність вимогам чинного законодавства.

Згідно з пунктом 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. (Позиція викладена в абз. 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Виходячи зі змісту ст. 1 ГПК України основним завданням системи господарського судочинства є захист порушених законних прав та інтересів субєктів господарювання.

Ст. 15 ЦКУкраїни передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма матеріального права, яка узгоджується з вказаними нормами процесуального закону, визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. В свою чергу, порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11.

Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. При цьому, обов'язком позивача відповідно до статті 33 ГПК України є доведення та підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_11, звертаючись до суду із даною заявою та вимагаючи визнати недійсними результати аукціону, не будучи ані учасником аукціону, ані стороною договору купівлі-продажу, не довела, яким чином оспорювані нею результати аукціону та договір купівлі-продажу порушують (зачіпають) її права та законні інтереси. Суд перевірив доводи та докази, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та вважає відсутніми докази порушення її прав.

За таких обставин доводи позивача про невідповідність оспорюваних результатів аукціону та свідоцтва, та договору купівлі-продажу нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів, не є самостійною підставою для визнання результатів аукціону та свідоцтва про право власності та угоди недійсними в судовому порядку, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 40, 44 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст 86 ГПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити ОСОБА_11 у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону від 04.01.2016р., що проведений ТОВ Товарна біржа „Електронні торги України у частині продажу на користь ЗАТ UAB NASTER нерухомого майна ВАТ „Холдингова компанія „Краян за адресою: м. Одеса, провулок Високий, 17, а саме: № 1-3 - огородження, III котлован; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 16.02.2016р., що видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_24 за реєстровим номером 174 про право власності ЗАТ „UAB NASTER на нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень, що розташовані у м. Одеса, по провулку Високому під номером 17 у частині майна, що визначене: № 1-3 - огородження, III котлован; визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута на аукціоні від 10.02.2016р., укладеного між ВАТ „Холдингова компанія „Краян та компанією ЗАТ UAB NASTER у частині продажу майна, визначеного: № 1-3 - огородження, III котлован.

2.Повернути ОСОБА_11 (12990, Скайлайн Блвд, Вудсайд, Каліфорнія, 94062, США; ідентифікаційний код НОМЕР_1) з державного бюджету суму зайво сплаченого судового збору за квитанцією №10-1301В/1 від 11.09.2017р. в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) 00 грн.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.10.2017р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку згідно ст.ст. 91, 93, 106 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Копію ухвали надіслати: арбітражному керуючому ОСОБА_23 (54001, м. Миколаїв, вул. Московська, 42/46), Закритому акціонерному товариству UAB NASTER (Республіка Литва, м. Вільнюс, Вільнюського самоуправління, вул. Св. Стяпона, 16-5; Латвія, м. Рига, вул. Стабу, 88, LV-1010), ТБ "Перший електронний майданчик" (01133, м. Київ, вул. Л.Первомайського, буд. 3, прим. 30), прокуратурі м. Одеси (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3).

Суддя Л.І. Грабован