номер провадження справи 9/86/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.10.2017 Справа № 908/2006/17

Суддя Боєва Олена Сергіївна, розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миротворець» (69104, м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 9/2)

до відповідача: Фермерського господарства «ОСОБА_1О.» (70024, Запорізька область, Вільнянський район, с. Максимівка, вул. Центральна, 81)

про розірвання договору та стягнення суми 818366,39 грн.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Заявлений позов про розірвання договору № Д-14/10-16 на надання послуг з охрони від 01.10.2016р., укладеного між Фермерським господарством «ОСОБА_1О.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миротворець», та стягнення з відповідача на користь позивача суми 818366,39 грн., з яких: 720000 грн. основна заборгованість за договором, 79133,39 грн. інфляційні втрати, 19233,00 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2006/17 (номер провадження 9/86/17).

До вказаної позовної заяви додана письмова заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд накласти арешт на: автомобіль марки Seat Leon 2015 року випуску, дата реєстрації 25.12.2015р., обєм двигуна 1598 см3, який належить на праві власності ФГ «ОСОБА_1О.», а також на грошові кошти, що знаходяться на банківських та поточних рахунках в будь-яких банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах України, що належать відповідачу, в межах суми позовних вимог з урахуванням судових витрат, в розмірі 833041,89 грн. Заява мотивована тим, що в порушення норм законодавства та звичаїв ділового обороту, відповідач протягом тривалого часу не виконує договірні зобовязання, ігнорує звернення позивача щодо погашення заборгованості, тому в разі незабезпечення позову в подальшому може існувати реальна загроза і труднощі у виконанні рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши зазначену заяву, суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 66, 67 ГПК України встановлено, що забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), які є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу для забезпечення позову. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, зокрема: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому майна, витрачання коштів тощо. Посилання позивача про ігнорування відповідачем вимог позивача щодо сплати заборгованості та імовірність, у звязку з цим, утруднення виконання рішення, не є достатньою підставою для забезпечення позову судом. Викладене у заяві базується лише на припущеннях, не підтверджено документально, тому суд не вбачає підстав для її задоволення.

Крім того, слід зазначити, що передбачений статтею 67 ГПК України перелік заходів до забезпечення позову є вичерпними. Так, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Забезпечення позову, яке повинно бути співвідносним заявленим вимогам, шляхом одночасного накладення арешту і на майно, в даному випадку, автомобіль, вартість якого не визначена, і на грошові кошти в межах розміру суми позовних вимог, є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Миротворець» про забезпечення позову у справі № 908/2006/17 відмовити.

Примірники даної ухвали направити сторонам.

Суддя О.С.Боєва