ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2017 р.Справа № 916/1811/17

Позивач: Науково виробниче підприємство „НИВА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю „ДНК

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДІНГ

Про: стягнення солідарно 165450,37 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Науково виробниче підприємство „НИВА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДНК (далі Відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДІНГ (далі Відповідач 2) про стягнення солідарно 165450,37 грн., з яких: 142125,82 грн. основний борг за поставлений товар; 3504,60 грн. пеня; 14212,59 грн. штраф; 5607,36 грн. 40% від простроченої суми заборгованості.

11.10.2017 року, у судовому засіданні представник позивача надав суду заяву про припинення провадження по справі, в частині стягнення 142125,82 грн. основного боргу, у звязку із оплатою відповідачем вказаної суми в період розгляду справи судом.

Відповідачі відзивів на позов не надали, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2015 року між Позивачем (Компанія) та Відповідачем-1 (Дистриб'ютор) укладена Дистрибюторська угода № 08/09-ДС, згідно умов якої Компанія зобов'язується передати, а Дистриб'ютор прийняти і оплатити продукцію у відповідності з умовами даної Угоди.

Відповідно до умов Угоди Дистрибютор зобов'язався: прийняти та оплатити поставлену продукцію, що передбачено п. 1.1. Дистриб'юторської угоди. Відповідно до пункту 6.1. Дистриб'юторської угоди від 08.09.2015 року №08/09-ДС зі змінами згідно Додатковій угоді від 08.09.2015 року до Дистриб'юторської угоди від 08.09.2015 року №08/09-ДС5 Дистриб'ютор має сплатити за продукцію на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання продукції.

Позивач належним чином виконав умови Угоди та поставив Відповідачу 1 Товар, на суму 142125,82 грн., що підтверджують надані позивачем копії видаткових накладних.

Проте, Відповідач-1 в порушення умов Угоди не оплатив вчасно за поставлену продукцію.

Строк оплати останньої поставленої парти продукції відповідно до умов Угоди настав 18 червня 2017 року. Таким чином прострочка платежу Відповідача-1 за поставлену продукцію, станом на день подання цього позову складає 36 календарних днів.

Відповідно до п. 7.1. Угоди у разі порушення строків оплати продукції Дистриб'ютор має сплатити Компанії пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочки платежу, штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченої партії продукції та 40 % річних від простроченої суми платежу.

Крім того, 08 вересня 2015 року у якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ „ДНК за Дистриб'юторською угодою №08/09-ДС від 08.09.2015р., між Відповідачем 2 (Поручителем,) та Позивачем було укладено Договір поруки № 08/15 відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Позивачем відповідати за належне виконання Відповідачем-1 умов П.П. 1.1., 6.1., 7.1. Дистриб'юторської угоди. Згідно з п.п. 2.2. Договору поруки Поручитель кредитора.

„18 липня 2017 року Позивач вручив Відповідачу вимогу про виконання зобов'язання Відповідачем-1 за Дистриб'юторською угодою №08/09-ДС від 08.09.2015 року.

Як зазначено позивачем сума боргу - 142125,82 грн. була погашена Відповідачем-1 в період з 17.08.2017 року по 12.09.2017 року, тобто після звернення позивача до суду 28.07.2017 року.

Отже, на теперішній час, між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення 142125,82 грн. боргу, оскільки ці грошові кошти сплачені Відповідачем-1.

Пунктом 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі в разі відсутності спору.

Пунктом 4.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що питання припинення провадження у справі в частині позовних вимог, а так само про залишення позовних вимог у певній частині без розгляду господарський суд вирішує у резолютивній частині рішення, яке приймається по суті справи.

Таким чином, в частині солідарного стягнення з відповідачів 142125,82 грн. боргу провадження у справі слід припинити.

Щодо стягнення 3504,60 грн. пені; 14212,59 грн. штрафу; 5607,36 грн. 40% від простроченої суми заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1,2 ст. 673 ЦК продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого

відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, з врахуванням змісту Договору, відносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами законодавства, передбаченими для врегулювання договорів поставки.

Відтак, згідно ч. 1 ст. 712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи умови Угоди щодо нарахування штрафних санкцій та наведені вимоги Законодавства України Позивачем правомірно зроблено розрахунок сум, що підлягають до солідарного стягнення з відповідачів: 3504,60 грн. пеня; 14212,59 грн. штраф; 5607,36 грн. 40% від простроченої суми заборгованості.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК» (юридична адреса: 27641, Кіровоградська обл.. Кіровоградський район, село Соколівське, вулиця Шосейна, будинок З, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» (юридична адреса: 65104, м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд. 103, ) на користь Науково - виробничого підприємства «НИВА» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65496, Україна, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 1, ): 3504 гривні 60коп. пені; 14212 гривень 59 коп. штрафу; 5607 гривень 36 коп. сплати 40 % річних та 1600гривень судового збору

3. Провадження у справі щодо солідарного стягнення з відповідачів 142125 гривень 82коп. боргу припинити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 жовтня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин