ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2017 р.Справа № Б-50/220-09

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_2, м. Харків
до ФОП ОСОБА_2, м. Харків
про та в межах справи про банкрутство визнання банкрутом заяву ліквідатора про стягнення грошових коштів
за участю сторін: ліквідатор - не з'явився,

пр-к АТ "ОТП Банк" - Яременко А.О. (дов. від 25.04.17 р.)

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2010 р. по справі №Б-50/220-09 фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Ніколенко М.О.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2016 р. ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

До господарського суду надійшла заява ліквідатора про стягнення грошових коштів, в якій ліквідатор ФОП ОСОБА_2 - арбітражний керуючий Тищенко О.І. просить суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти, отримані від реалізації майна банкрута в сумі 439279,40 грн.

Ухвалою господарського суду від 26.09.17 р. господарським судом було прийнято до розгляду заяву ліквідатора та зобов'язано ліквідатора надати суду: докази оплати судового збору за подання заяви у справі про банкрутство, а заставного кредитора та банкрута зобов'язано надати суду відзив на заяву ліквідатора.

Представник кредитора в судове засідання з'явився, проте ухвалу суду не виконав, відзив на заяву ліквідатора суду не надав.

Банкрут в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив.

Ліквідатор також в судове засідання не з'явився, доказів оплати судового збору суду не надав. Проте, ліквідатор надав суду клопотання, в якому просить суд звільнити її від сплати судового збору за подання заяви, обґрунтовуючи тим, що банкрут ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду в зв'язку з неспроможністю виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором, тому, враховуючи відсутність активів банкрута за рахунок яких можливо проведення відшкодування витрат ліквідаційної процедури, ліквідатор ФОП ОСОБА_2 не має змоги сплатити судовий збір за подання заяви до суду.

Розглянувши 10.10.2017 р. заяву ліквідатора ФОП ОСОБА_2 та перевіривши її відповідність вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), заслухавши пояснення кредитора суд встановив, що заява ліквідатора підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.13 р., яка застосовується до цієї справи) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на момент подання заяви, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання заяви про спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01.01.2017, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", складає - 1600,00 грн.

Отже, заявник повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені Законом, тобто - 3200,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

За ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.

Згідно ст.ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв (скарг); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно ч. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо заявником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником є арбітражний керуючий, який виконує функції ліквідатора у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2

У відповідності до ст. 25 Закону про банкрутство визначено повноваження ліквідатора, одним з яких є вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук і повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, у тому числі й грошових коштів, що знаходяться у третіх осіб. Зазначене кореспондується з ч.5 ст. 3-1 Закону про банкрутство, яка зобов'язує арбітражного керуючого здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Також, Законом про банкрутство передбачено першочергове відшкодування витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство громадянина-підприємця і виконанням постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом, ще до задоволення вимог кредиторів (ст. 49 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.13 р.).

В зв'язку з цим посилання ліквідатора на те, що банкрут неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором та у банкрута відсутні активи, не можуть вважатися підставою для звільнення ліквідатора такого банкрута від сплати судового збору.

Водночас, звертаючись до господарського суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, заявник не надав належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору. Однак, в своєму клопотанні ліквідатор арбітражний керуючий Тищенко О.І. посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на рішення від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", в якому повідомляє, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Проте, зазначене у контексті ліквідатором Тищенко О.І. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" не може бути застосовано судом в даній справі, оскільки Європейський суд з прав людини в цьому рішенні наголосив, що право на доступ до суду визначено саме у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено.

Тобто, право на доступ до суду саме у Креуза визнано Європейським судом обмеженим в зв'язку із значною сумою судового збору та із врахуванням того, що на тот період у скаржника перебували інші справи в інших судах, в яких необхідно було сплачувати значний судовий збір, що призвело його до неспроможності сплатити судовий збір у справі де відповідачем є державні органи і саме з вини держави Креуз став неспроможним.

Європейський суд з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 конкретизує, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

В зв'язку з чим, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Господарський суд Харківської області під час дослідження всіх обставин, наведених ліквідатором у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку, що ліквідатор не довела суду про наявність в неї обставин, що перешкоджають сплаті судового збору.

За таких обставин клопотання ліквідатора про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про стягнення коштів в межах справи про банкутство №Б-50/220-09 задоволенню не підлягає.

Пунктом 2.23 ч. 2 постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.13 р. передбачено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви, суд може залишити заяву без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ГПК України, суд має право залишити заяву сторони без розгляду, якщо без поважних причин не надані витребувані ухвалою суду матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ліквідатор не виконав вимоги ухвали суду від 26.09.17 р., не надав суду докази оплати судового збору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд залишає заяву ліквідатора ФОП ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3-1, 5, 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13 р., ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст. 4-1, п. 5 ст. 81, ст.86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ліквідатору ФОП ОСОБА_2 арбітражному керуючому Тищенко О.І. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви в межах справи про банкрутство.

2. Залишити заяву ліквідатора ФОП ОСОБА_2 арбітражного керуючого Тищенко О.І. про стягнення коштів без розгляду.

3. Ухвалу направити ліквідатору, заставному кредитору, банкруту.

Суддя Міньковський С.В.