ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017р. Справа № 917/1347/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катоіл Плюс", вул. Миру, 8, м. Краматорськ, Донецька область,84313; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69-В, оф. 609

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", вул. Європейська, 57, м. Полтава, Полтавська область,36039

про стягнення 24 346,20 грн. збитків

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: відсутні

від відповідача: ОСОБА_1, дов. б/н від 03.01.2017 року

Обставини справи: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Катоіл Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про стягнення 24 346,20 грн. збитків за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень №99882 від 05.02.2016 року, з яких: 10 000,00 грн. - збитки, 14 346,20 грн. - компенсація проїзної плати (згідно експрес-накладної №6).

Суд ухвалою від 14.08.2017 року порушив провадження у справі №917/1347/17 та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 12.09.2017 року.

08.09.2017 року від позивача до суду для залучення до матеріалів справи надійшли наступні документи: витяги з ЄДР щодо реєстрації позивача та відповідача по справі, довідка про відсутність судових рішень та судових проваджень щодо предмету спору та копія статуту позивача (арк. с. 36-113).

12.09.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 115-117). В поданому відзиві відповідач зазначає, що вантаж згідно експрес-накладної №6 18.10.2016 р. було доставлено на адресу одержувача, яка від отримання відмовилась, вказавши на часткове пошкодження зовнішньої упаковки 6 палет, про що за участю одержувача та представника перевізника було складено акт приймання передачі № 10497353 від 18.10.2016 p. згідно якого встановлено наступне: Замовнику прибуло таке відправлення : Палети (мило); Відмова від відправлення; Стан упаковки : Плівка розірвана, Палети розвалились; Стан вмісту відправлення : Вантаж цілий. Також відповідачем зазначено у відзиві, що жодних відомостей про пошкодження самого вмісту вантажу - господарського мила сторонами не зазначено, а отже пошкодження відсутні. У зв'язку з відмовою від отримання, вантаж за зворотною доставкою за експрес-накладною № 9970 було повернуто та доставлено за адресою позивача. Позивач, як зазначено у відзиві, направив на адресу відповідача претензію про компенсацію оголошеної вартості вантажу у розмірі 10000 грн. У задоволенні претензії позивачу щодо повної компенсації оголошеної вартості вантажу та вартості послуг з перевезення, було відмовлено зважаючи на те, що сам вантаж - господарське мило у повному обсязі пошкоджено не було, а лише певна незначна кількість одиниць товару. Крім того, відповідач вважає неспіврозмірною заявлену матеріальну шкоду у розмірі повної оголошеної вартості вантажу, зважаючи на те що було фактично пошкоджено лише зовнішню упаковку - стрейч-плівку 6-ти з 12-ти палет, у декількох з яких було відповідно пошкоджено заводську картонну упаковку коробок з господарським милом та декілька одиниць товару - декілька шматків господарського мила. Також відповідач звертаємо увагу суду на те, що позивачем не надано жодного належного доказу про фактичну вартість вантажу та доказів про суму на яку знизилась вартість частково пошкодженої речі. Також у відзиві відповідач зазначає, що відповідно до Рахунку фактури № НП/44-004356 від 20.ДО.2016р. та платіжного доручення № 1734 від 28.10.2016 року вартість послуг з перевезення за експрес-накладною № 6 сплачена Позивачем становить 11 955,17 грн., а не 14 346,20 грн., як вказує позивач згідно позову. Тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.09.2017 року суд розпочав слухання справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Суд оглянув оригінали документів, вказаних в додатку до позовної заяви, наданих в судовому засіданні представником позивача.

Представник відповідача проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

В зв'язку з неможливістю вирішення спору в даному судовому засіданні суд відклав розгляд справи на 05.10.2017 року.

Позивач повноважного представника в судове засідання 05.10.2017 року не направив. 04.10.2017 року від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, господарський суд належним чином повідомляв позивача про дату, час і місце судового розгляду, то справа розглядається без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.10.2017 року проти позову заперечував.

В судовому засіданні 05.10.2017 року суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення та повідомив дату складення повного тексту рішення згідно статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд, встановив:

08.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катоіл Плюс"(позивач, замовник) Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (відповідач, експедитор) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень № 99882 (арк. с. 8-10).

Даним договором сторони погодили наступне:

- експедитор зобов'язався за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов'язаних із організацією перевезення відправлення, а замовник зобов'язався їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором (п. 2.1. договору);

- експедитор надає замовнику послуги на умовах цього договору та згідно з Умовами, затвердженими експедитором (п. 2.2. договору);

- прийняття експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг експедитора (п. 2.5. договору);

- шляхом підписання цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами, чинним на момент укладення договору та розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua, і зобов'язується їх виконувати (п. 2.6. договору);

- обов'язок експедитора забезпечити збереження відправлення з моменту його приймання для надання послуг до моменту видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень цього договору та умов (п. 3.1.2. договору);

- обов'язок замовника: ознайомитися з чинними умовами на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua до моменту передачі експедитору відправлення для транспортування. Повідомити експедитору інформацію про вміст відправлення, наданого для організації перевезення відправлення на підставі відповідної експрес-накладної. Запакувати відправлення для його збереження під час транспортування та розвантажувально-завантажувальних робіт, а також за необхідності, скріпити фірмовою клейкою стрічкою або пломбою, щоб запобігти доступу до вмісту відправлення. Завчасно замаркувати кожне вантажне місце відправлення (п. п. 3.3.1., 3.3.3., 3.3.4., 3.3.5. договору);

- відправник запаковує відправлення (п. 4.1. договору);

- упаковка відправлення повинна відповідати державним стандартам та вимогам, встановленим правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363з наступними змінами та доповненнями, та чинним умовам експедитора (п. 4.2. договору);

- тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення. Упаковка відправлення повинна забезпечувати повну його цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт (п.п. 4.3.1, 4.3.2. договору);

- у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше від фактичної вартості відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації за пошкодження відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію (п. 6.2.2 договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 жовтня 2016 року позивачем відповідно до Експрес-накладної № 6 (арк. с. 11) було передано відповідачу для перевезення з м. Слов'янськ до м. Кривий Ріг палети, фактичною вагою 8 772 кг., оголошеною вартістю 10 000,00 грн., пакування було здійснене позивачем. Контактною особою Одержувача зазначена - ОСОБА_2.

Вартість доставки складала 14 346,20 грн. (з врахуванням ПДВ) та була сплачена позивачем на підставі рахунку-фактури № НП/44-004356 від 20.10.2016р. шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується платіжним дорученням № 1734 від 28.10.2016 року (арк. с. 24-25).

Під час вручення відправлення одержувачу (ОСОБА_2) останній відмовився від його отримання у зв'язку з наявним пошкодженням відправлення.

Факт пошкодження відправлення підтверджується Актом прийому - передачі від 18.10.2017 року, який було складено за участю замовника (одержувача) - ОСОБА_2 та перевізника - ОСОБА_3 (арк. с. 22). В особливих відмітках та зауваженнях зазначено: При огляді вантажу виявлено, що із 12 палет, 6 палет розірвані та їх вміст розсипалось по кузову машини, перерахувати та оглянути повністю вантаж не можливо із за того, що все знаходиться насипом. При складанні даного акту були зроблені фотографії, які підтверджують стан вантажу (арк. с. 15-21).

18.10.2016 року представником позивача в присутності працівника відповідача, було оформлено претензію на загальну суму 10 000,00 гривень, в якій зазначено суть проблеми/опис відправлення: Клієнт відмовився отримати вантаж так як під час огляду вантажу виявлено було, що 6 палет розірвані і їх вміст розсипався по кузову машини. Перерахувати та оглянути повністю вантаж не має можливості, із-за того, що вантаж знаходиться насипом у машині (арк. с. 13).

Після складання вищевказаної претензії було оформлено Експрес-накладну №9970 від 19.10.2016р. (арк. с. 12). В додатковій інформації про відправлення зазначається: повернення вантажу по Експрес-накладній №6.

25.10.2016 року в 16 годин 30 хвилин в м. Слов'янську Донецької області представником позивача, в присутності працівника відповідача, було отримано відправлення за експрес - накладною №9970 про що було складено Акт приймання-передачі (арк. с. 23). Відправлення було розібрано та оглянуто і виявлено його пошкодження, у зв'язку з чим було оформлено претензію та додано фотографії, які підтверджують стан вантажу (арк. с. 14-21).

09.12.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування завданих йому збитків, із зазначенням реквізитів для сплати коштів. Дана претензія була направлена цінним листом з описом вкладень, та була отримана відповідачем 30.12.2016 року, що підтверджується інформаційним Витягом з сайту Укрпошти (арк. с. 26-27). Зазначена претензія відхилена відповідачем.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про стягнення 24 346,20 грн. збитків за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень №99882 від 05.02.2016 року, з яких: 10 000,00 грн. - збитки, 14 346,20 грн. - компенсація проїзної плати (розрахунок арк. с. 28).

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

За ч. ч. 1, 2, 5 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею ст. 909 ЦК України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Одержувач зобов'язаний прийняти вантаж, який прибув на його адресу. Він має право відмовитися від прийняття пошкодженого або зіпсованого вантажу, якщо буде встановлено, що внаслідок зміни якості виключається можливість повного або часткового використання його за первісним призначенням. Відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення (ч.ч. 2, 3 ст. 310 ГК України).

Судом встановлено, що під час вручення одержувачу відправлення за експрес-накладною №6 від 13.10.2016 року, одержувач відмовився від його отримання у зв'язку з наявним пошкодженням відправлення про, що зазначено у Акті прийому - передачі від 18.10.2016 року, який було складено за участю замовника (одержувача) - ОСОБА_2 та перевізника - ОСОБА_3 (арк. с. 22). При складанні даного акту також були зроблені фотографії, які підтверджують стан вантажу (арк. с. 15-21).

Як вбачається з Акта прийому - передачі від 18.10.2016 року в особливих відмітках та зауваженнях зазначено: При огляді грузу виявлено, що із 12 палет, 6 палет розірвані та їх вміст розсипалось по кузову машини, перерахувати та оглянути повністю вантаж не можливо із за того, що все знаходиться насипом.

18.10.2016 року представником позивача в присутності працівника відповідача, було оформлено претензію на загальну суму 10 000,00 гривень, в якій зазначено суть проблеми/опис відправлення: Клієнт відмовився отримати вантаж так як під час огляду вантажу виявлено було, що 6 палет розірвані і їх вміст розсипався по кузову машини. Перерахувати та оглянути повністю вантаж не має можливості, внаслідок того, що вантаж знаходиться насипом у машині (арк. с. 13).

Після складання вищевказаної претензії було оформлено Експрес-накладну №9970 від 19.10.2016р. (арк. с. 12). В додатковій інформації про відправлення зазначається: повернення вантажу по Експрес-накладній №6.

25.10.2016 року в 16 годин 30 хвилин в м. Слов'янську Донецької області представником позивача, в присутності працівника відповідача, було отримано відправлення за експрес - накладною №9970 про що було складено Акт приймання-передачі (арк. с. 23). Відправлення було розібрано та оглянуто і виявлено його пошкодження, у зв'язку з чим було оформлено претензію та додано фотографії, які підтверджують стан вантажу (арк. с. 14-21).

09.12.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування завданих йому збитків, із зазначенням реквізитів для сплати коштів. Дана претензія була направлена цінним листом з описом вкладень, та була отримана відповідачем 30.12.2016 року, що підтверджується інформаційним Витягом з сайту Укрпошти (арк. с. 26-27). Зазначена претензія відхилена відповідачем.

Відповідно до статті 924 цього Кодексу перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій).

Стаття 924 ЦК зберігає принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов'язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.03.2016р. у справі № 6-2086цс15.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які могли б свідчити про відсутність його вини та відповідальності за збереження вантажу під час перевезення за експрес-накладною №6.

Умовами договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №99882 від 05.02.2016 року сторони чітко погодили, що у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше від фактичної вартості відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації за пошкодження відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію (п. 6.2.2 договору).

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що поставлений відповідачем за експрес-накладною №6 вантаж містить пошкодження.

Згідно ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до переліку видів збитків входить вартість пошкодженого майна, визначена відповідно до вимог законодавства, та додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до експрес-накладної №6 оголошена вартість відправлення складає 10 000,00 грн. а вартість доставки 14 346,20 грн. (вартість доставки було оплачена відправником згідно платіжного доручення №1734 від 28.10.2016 року), тому, сума збитків складає 10000,00 грн., а сума компенсації проїзної плати складає 14 346,20 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами (в мат. справи) і підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (вул. Європейська, 57, м. Полтава, Полтавська область,36039, ідентифікаційний код 31316718) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Катоіл Плюс" (вул. Миру, 8, м. Краматорськ, Донецька область,84313, ідентифікаційний код 36332535) 10 000,00 грн. збитків, 14 346,20 грн. компенсації проїзної плати, 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.10.2017 р.

Суддя Тимощенко О.М.