КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р. Справа№ 43/83

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

апелянт: Боженко В.М. (дов. від 31.09.2017);

від Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України»: Кучер К.В. (дов. від 02.06.2017 № 1289);

прокурор Шевченко О.В. (посвідчення № 047792 від 04.09.2017);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" в особі ліквідатора Іванкова В.М.

на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.07.2017

у справі № 43/83 (Суддя Яковенко А.В.)

за заявою Відкритого акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі № 43/83 відмовлено повністю у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" Іванкова В.М. про визнання за ТОВ "Роспромінвест" права власності на об'єкт незавершеного будівництва - лабораторний корпус площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" в особі ліквідатора Іванкова В.М. звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі №43/83 в частині відмови в задоволенні клопотання ліквідатора про визнання права власності за ТОВ "Роспромінвест" на об'єкт незавершеного будівництва - лабораторний корпус площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві, та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання ліквідатора про визнання права власності за ТОВ "Роспромінвест" на об'єкт незавершеного будівництва - лабораторний корпус площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала у відповідній частині прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

04.10.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до надходження та прийняття до провадження апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 31.07.2017 (за позовною заявою Прокуратури м. Києва).

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

У судовому засіданні 04.02.2017 судова колегія, заслухавши доводи апелянта стосовно поданого клопотання про відкладення розгляду справи, дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

У переліку зазначеному вище відсутня така обставина, як відкладення розгляду однієї апеляційної скарги до надходження та прийняття іншої.

У судовому засіданні 04.02.2017 представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. Представник Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» та прокурор заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити оскаржувану ухвалу в тій частині, що оскаржується, без змін.

Інші учасники провадження у справі не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцятиденного строку з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників, що не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.01.2008 порушив справу № 43/83 про визнання банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест".

Постановою господарського суду м. Києва від 25.01.2008 у справі № 43/83 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого - Баскакова О.В., якого зобов'язано провести ліквідаційну процедуру та надати суду звіт і ліквідаційний баланс на затвердження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.04.2008 припинено процедуру ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено по справі № 43/83 розпорядником майна арбітражного керуючого - Баскакова Олександра Віталійовича (ліцензія Серія АВ № 307510 від 01.06.2007), якого зобов'язано надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника та вирішено інші процесуальні питання.

Оголошення про порушення справи про банкрутство боржника надруковано в газеті "Голос України" від 18.04.2008 № 75 (4325).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2009 введено процедуру санації боржника, призначено керуючим санації боржника арбітражного керуючого Кізленка В.А., якого зобов'язано надати суду протягом шести місяців план санації боржника, ухвалений комітетом кредиторів.

Постановою господарського суду м. Києва від 10.02.2010 у справі № 43/83 було припинено процедуру санації товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест", припинено повноваження керуючого санацією боржника - арбітражного керуючого Кізленка В.А., визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кізленка Вадима Андрійовича (ліцензія на право провадження діяльності арбітражного керуючого Серія АВ № 347395 від 29.02.08).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.12.2015 відмовлено Компанії з обмеженою відповідальністю "Берінтон Коммершел Лімітед" в задоволенні скарги на дії арбітражного керуючого Кіцула С.Б. Усунено від виконання обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" арбітржаного керуючого Кіцула Сергія Богдановича. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" арбітржаного керуючого Іванкова Володимира Миколайовича (свідоцтво №773 від 15.04.2013).

26.09.2016 ліквідатором ТОВ "Роспромінвест" Іванковим В.М. було подано до канцелярії суду клопотання, в якому останній просив суд визнати за ТОВ "Роспромінвест" право власності на об'єкт незавершеного будівництва - (лабораторний корпус) площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції, крім іншого, відмовив повністю у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" Іванкова В.М. про визнання за ТОВ "Роспромінвест" права власності на об'єкт незавершеного будівництва - лабораторний корпус площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві.

З даним судовим рішенням у відповідній частині апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу лише в тій частині, що оскаржується апелянтом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суд першої інстанції в тій частині, що оскаржується, винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

11.12.2003 між Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" (інвестор) був укладений договір про пайове інвестування будівництва №02 (надалі - "Договір"), відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, сторони беруть пайову участь в будівництві об'єкту №1 (лабораторний комплекс замовника, який буде розташовано на земельній ділянці по вул. Естонській, 3, яка належить замовнику на праві постійного користування згідно рішення Київради №253/1230 від 03.04.2001) та об'єкту №3 (житловий комплекс, який включає в себе житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, а також підземним паркінгом на прилеглій території до вказаного будинку, за адресою: м. Київ, вул. О. Гончара, 35), ремонті частини приміщень об'єкту №2 (будівля замовника, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Некрасівська, 10/8), а саме перший поверх - коридор, 6 кабінетів, другий поверх - 3 кабінети, третій поверх - приміщення бак лабораторії.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що будівництво і здача в експлуатацію об'єкта 1 та ремонт об'єкта 2 здійснюється першочергово до вводу в експлуатацію об'єкта-3 відповідно до графіку виконання робіт, який узгоджується сторонами цього договору.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24.03.2004 №468 було надано дозвіл Київському міському територіальному медичному об'єднанню "Санепідслужба" здійснити проектування та будівництво лабораторного корпусу на вул. Естонській, 3, у Шевченківському районі м. Києва.

Додатковою угодою від 30.03.2007 до Договору сторони домовилися внести зміни, в тому числі, до пункту 2.4 та виклали його в наступній редакції: "За умови виконання інвестором зобов'язань щодо будівництва і здачі в експлуатацію об'єкта-1 та ремонту об'єкта-2, замовник отримує в оперативне управління 100% площі об'єкту-1, який в встановленому порядку передається інвестором у комунальну власність територіальної громади м. Києва та 100% відремонтованих приміщень об'єкту-2 з урахуванням ремонтних робіт, проведених ТОВ НВО "Техбудсервіс" відповідно до п. 1.3 протоколу намірів від 03.12.2003 №01 до вище наведеного договору. Інвестор отримує право власності на 100% площі об'єкта 3, оформлення якого здійснюється відповідно з чинним законодавством України.

Додатковою угодою від 30.09.2008 №5 до Договору сторони домовилися продовжити встановлений пунктом 1 додаткової угоди від 08.08.2007 кінцевий строк для виконання робіт по будівництву та введенню в експлуатацію об'єкту № 1 до жовтня 2009 року.

12.10.2010 було затверджено акт готовності об'єкта до експлуатації, а саме - житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом (2 черга) за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35.

Листами від 04.04.2014 №062/12/300-2497, від 03.06.2014 №062/12/50/119-4453, від 21.07.2014 №062/12/50/1195864 Департамент комунальної власності м. Києва звертався до ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" з проханням підписати акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Києва об'єкт незавершеного будівництва на вул. Естонській, 3.

Звертаючись до суду з поданим клопотанням, ліквідатор ТОВ "Роспромінвест" вказує, що Товариство є власником вказаного об'єкту незавершеного будівництва, оскільки такий об'єкт побудований повністю за рахунок його коштів.

В тексті заяви та апеляційної скарги ліквідатор зазначає про те, що ТОВ "Роспромінвест" є замовником спірного майна. Проте, як зазначалося вище, ТОВ "Роспромінвест" за договором про пайове інвестування будівництва є інвестором спірного майна, а замовником являється Київська міська санітарно-епідеміологічна станція.

Як було встановлено судом першої інстанції, пунктом 2.4 Договору в редакції додаткової угоди від 30.09.2007, за умови виконання інвестором зобов'язань щодо будівництва і здачі в експлуатацію об'єкта-1 та ремонту об'єкта-2, замовник отримує в оперативне управління 100% площі об'єкту-1, який в встановленому порядку передається інвестором у комунальну власність територіальної громади м. Києва та 100% відремонтованих приміщень об'єкту-2 з урахуванням ремонтних робіт, проведених ТОВ НВО "Техбудсервіс" відповідно до п. 1.3 протоколу намірів від 03.12.2003 №01 до вище наведеного договору. Інвестор отримує право власності на 100% площі об'єкта 3, оформлення якого здійснюється відповідно з чинним законодавством України.

Таким чином, зазначеним вище пунктом Договору сторонами було погоджено, що об'єкт-1, тобто лабораторний комплекс замовника, який буде розташовано на земельній ділянці по вул. Естонській, 3, яка належить замовнику на праві постійного користування згідно рішення Київради від 03.04.2001 №253/1230, передається ТОВ "Роспромінвест" у комунальну власність територіальної громади м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей.

Частинами 1 та 2 статті 9 вказаного Закону визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

За змістом ч. 2 ст. 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" за рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, підписавши Договір з урахуванням додаткової угоди від 30.09.2007, ТОВ "Роспромінвест" як інвестор погодився, що право власності на лабораторний комплекс замовника, розташований на земельній ділянці по вул. Естонській, 3, має бути передано у комунальну власність територіальної громади міста Києва.

За змістом ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Стаття 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" дає визначення поняття "майнові права", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, тому що об'єктом цих прав не є "чуже майно", а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно з умовами укладеного сторонами Договору, об'єкт будівництва, що знаходиться на вул. Естонській, 3, в м. Києві, мав бути переданий ТОВ "Роспромінвест" до комунальної власності територіальної громади міста Києва, а відтак у ТОВ "Роспромінвест" не виникало жодних прав на такий об'єкт, в тому числі права власності на майнові права, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Разом з тим, ТОВ "Роспромінвест" реалізувало свій майновий інтерес як інвестор за Договором, оскільки отримало у власність 100% площ житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35. Вказане не заперечувалося апелянтом.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, належним чином дослідивши фактичні обставини справи та давши належну оцінку доказам по справі, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" Іванкова В.М. про визнання за ТОВ "Роспромінвест" права власності на об'єкт незавершеного будівництва - лабораторний корпус площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві не підлягає задоволенню.

Твердження апелянта стосовно того, що суд першої інстанції порушуючи ст. 22 ГПК України, розглянув клопотання ліквідатора без участі ліквідатора та голови комітету кредиторів фізичної особи відхиляються судовою колегією, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ліквідатор та голова комітету кредиторів були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява голови комітету кредиторів від 28.07.2017, в якій останній просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності свого представника.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції.

До того ж судовою колегією взято до уваги, що за ухвалою господарського суду м. Києва від 31.07.2017 у справі №43/83 задоволено заяву Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії в межах справи №43/83 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест"; визнано право комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради на об'єкт незавершеного будівництва (лабораторний корпус) площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Роспромінвест" в особі ліквідатора передати Київській міській раді об'єкт незавершеного будівництва (лабораторний корпус) площею 4 133,9 кв.м, що знаходиться на вул. Естонській, 3 у м. Києві.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" Іванкова В.М., зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 31.07.2017 у даній справі. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Роспромінвест" Іванкова В.М. залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 31.07.2017 у справі № 43/83 - без змін.

2. Матеріали справи № 43/83 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 09.10.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Андрієнко