номер провадження справи 27/100/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.10.2017 Справа № 908/1852/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС (69014 м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ (69063 м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 26 а, к. 41)

про стягнення 328 188 грн. 85 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача:. ОСОБА_1, дов. № б/н від 20.09.2017 р.

від відповідача: ОСОБА_2, наказ № 1/08/2011 від 11.08.2011 р. (директор)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ, м. Запоріжжя про стягнення 291 200 грн. 00 коп. основного боргу, 28 800 грн. 01 коп. інфляційних витрат, 6 220 грн. 04 коп. пені, 1 968 грн. 80 коп. 8 % річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2017 р., справу № 908/1852/17 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 15.09.2017 р. порушено провадження у справі № 908/1852/17, присвоєно справі номер провадження 27/100/17 та призначено судове засідання на 09.10.2017 р.

До позовної заяви позивачем надано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю СНАУТ та заборони вчиняти дії щодо відчуження, реалізації належного йому рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою суду від 15.09.2017 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя у задоволенні заяви про забезпечення позову.

27.09.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС повторно звернулося до суду з заявою, в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України, відповідно до якої просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони ТОВ СНАУТ вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, що належить товариству, а саме: будівлі складу літера В загальною площею 661,2 м2 та недобудованої будівлі складу літ. Г, що розташовані за адресою: вул. базова, буд. 12, м. Запоріжжя, запорізька область, реєстраційний номер обєктів нерухомого майна 01.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2017 р., заяву про забезпечення позову у справі № 908/1852/17 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 27.09.2017 р. прийнято до розгляду заяву про забезпечення позову, розгляд заяви призначено разом з розглядом справи № 908/1852/17 у судовому засіданні 09.10.2017 р.

У судовому засіданні 09.10.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ, м. Запоріжжя задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя 291 200 грн. 00 коп. основного боргу, 6 220 грн. 04 коп. пені, 1 968 грн. 80 коп. 8 % річних, 4 490 грн. 83 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні 09.10.2017 р. позивач підтримав заяву про забезпечення позову, відповідач заперечив проти задоволення даної заяви, про що зазначив усно.

Проаналізувавши доводи позивача та враховуючи заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи № 908/1852/17, суд вважає за необхідне клопотання залишити без задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадках невжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як передбачає ч. 10 ст. 67 ГПК України види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки, забезпечення позову застосовується саме як гарантія задоволення законних вимог позивача (п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову), такого висновку суд може дійти виключно на стадії прийняття рішення суду у цій справі.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову в будь-якому випадку повязується з потенційним утрудненням чи неможливістю виконання майбутнього рішення господарського суду, прийнятого внаслідок вирішення спору по суті, в той час як прийняття рішення у справі є формою закінчення розгляду справи.

Отже, закінчення розгляду справи шляхом прийняття судового рішення позбавляє суд можливості задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Господарський суд звертає увагу позивача на те, що у судовому засіданні 09.10.2017 р. справу № 908/1852/17 розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ, м. Запоріжжя задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СНАУТ, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ОЛІС, м. Запоріжжя 291 200 грн. 00 коп. основного боргу, 6 220 грн. 04 коп. пені, 1 968 грн. 80 коп. 8 % річних, 4 490 грн. 83 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Судом розяснено представникам сторін, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу.

На підставі викладеного вище, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК України).

В п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову роз'яснено наступне: статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

У задоволенні заяви ТОВ «Торговий дім «Оліс», м. Запоріжжя б/н від 27.09.2017 р. (вх. № 08-06/22739 від 27.09.2017 р.) про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя С.С. Дроздова