РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа №910/1283/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Київметробуд"

до комунального підприємства "Київський метрополітен"

про стягнення збитків в розмірі 188 702 048,33 грн.

Представники сторін:

від позивача: Покровська Т.І. - представник за довіреністю № 58 від 09.02.2017 р.;

від відповідача: Бабенко В.М.. - представник за довіреністю № 176 від 26.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Київметробуд" до комунального підприємства "Київський метрополітен" про стягнення збитків в розмірі 188 702 048,33 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.01.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.02.2017 р.

В судовому засіданні 13.02.2017 р. оголошено перерву до 20.02.2017 р.

20 лютого 2017 року в судовому засіданні оголошено перерву до 28 лютого 2017 року.

В судовому засіданні 28.02.2017 р., відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 06.03.2017 р.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 р. призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі № 910/1283/17 до одержання результатів експертизи.

29.08.2017 року до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва з ТОВ «Агенція судових експертиз» надійшов висновок судово-економічної експертизи з матеріалами справи № 910/1283/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 р. поновлено провадження у справі № 910/1283/17, розгляд справи призначено на 25.09.2017 р.

В судовому засіданні 25.09.2017 р. оголошено перерву до 03.10.2017 р.

В судовому засіданні 03.10.2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

19.02.2008 р. відповідно до розпорядження № 202 прийнято рішення Київською міською державною адміністрацією виконати роботи з проектування та спорудження дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі.

Відповідно до зазначеного Розпорядження замовником будівництва було визначено Комунальне підприємство «Київський метрополітен», якому було доручено визначити генеральну проектну та підрядні організації для виконання робіт, згідно з чинним законодавством.

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» у відповідності до діючого законодавства про закупівлі застосував процедуру закупівлі в одного учасника та визначив генерального підрядника будівництва - Публічне акціонерне товариство "Київметробуд.

28.02.2012 р. між ПАТ «Київметробуд», як генеральним підрядником та КП «Київський метрополітен», як замовником підписано довгостроковий договір підряду № 19/003/4-ДБМ/2012 за умовами якого, Замовник доручає та оплачує, а Генпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору виконує роботи по будівництву дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі.

Як відмічено в позові, у зв'язку з тим, що Генпідрядником було прийнято на себе зобов'язання перед субпідрядниками, постачальниками, найнятими працівниками, державними цільовими фондами та бюджетом, з огляду на виконання великого обсягу складних та специфічних підземних та наземних робіт будівництва Куренівсько-Червоноармійської лінії, позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» за кредитом, до отримання якого (кредиту), між іншим, позивача також спонукали центральні та місцеві органи, які обіцяли компенсувати всі витрати, пов'язані з кредитною лінією.

Так, 05.07.2012 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено кредитний договір № 04-47/1-12/1, за користування яким позивач сплачував проценти, комісії та інші платежі, що були передбачені кредитним договором.

Позивач вказує, що будівництво об'єкту було завершене і відповідач, підписуючи Акт готовності об'єкта до експлуатації від 22.10.2013 р., тим самим прийняв виконані Генпідрядником роботи та зобов'язаний був розрахуватись. Втім, Замовник відповідні зобов'язання за договором № 19/003/4-ДБМ/2012 щодо розрахунків не виконував, у зв'язку із чим Генпідрядник самостійно фінансував закінчення будівництва за рахунок кредитних коштів в сумі 150 млн. грн., за користування якими сплачувались проценти, комісії та інші платежі, що були передбачені кредитним договором.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача з листами щодо компенсації Генпідряднику плати за користування кредитними коштами, яка зокрема складається з: відсотків за користування кредитом, комісій, інших платежів, розмір якої за весь термін будівництва Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі відповідно до кредитного договору становить 188 702 048,33 грн., і яка, за переконанням позивача, є збитками Генпідрядника в розумінні ст.ст. 216, 217, 224, 225, 226, 229 Господарського кодексу України, які Замовник має відшкодувати, оскільки такі витрати понесені Генпідрядником через невиконання Замовником своїх зобов'язань по договору № 19/003/4-ДБМ/2012 в частині своєчасного розрахунку за виконані роботи.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві на позовну заяву зауважив на тому, що умовами: тендерної документації, розпорядження № 202 від 19.02.2008 р., договору № 19/003/4-ДБМ/2012 не передбачено, що Генпідрядник забезпечує виконання робіт згідно договору за рахунок залучених кредитних засобів. Як вказує відповідач, не відповідають дійсності обставини компенсації позивачу витрат пов'язаних з отриманням кредиту. За викладених у відзиві по суті позову заперечень, відповідач підкреслює на відсутність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно Розпорядження, прийнятого відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, та з метою суттєвого покращення транспортного обслуговування мешканців та гостей міста Києва і забезпечення належного рівня підготовки проведення в Україні чемпіонату з футболу "Євро-2012" прийнято рішення:

1. Виконати роботи з проектування та спорудження дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції "Виставковий центр" до Одеської площі в Голосіївському районі та відкоригувати затверджений проект будівництва дільниці від станції "Либідська" до станції "Виставковий центр" з врахуванням перенесення станції "Виставковий центр" в напрямку Одеської площі і перезатвердити його в установленому порядку.

2. Визначити замовником проектування та будівництва цієї дільниці метрополітену комунальне підприємство "Київський метрополітен".

3. КП "Київський метрополітен", в тому числі, визначити генеральні проектну та підрядні організації для виконання робіт, зазначених в пункті 1 цього розпорядження, згідно з чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Київський метрополітен» застосував процедуру закупівлі в одного учасника та визначив генерального підрядника будівництва - ПАТ "Київметробуд", що підтверджується витягами з бази даних про державні закупівлі.

В січні 2012 року КП "Київський метрополітен" надіслано на адресу ПАТ "Київметробуд" повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів за ціною 1 460 721 600,00 грн., про що повідомлено в листі № 4/1-ТК.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

28.02.2012 р. між позивачем, як генеральним підрядником та відповідачем, як замовником підписано довгостроковий договір підряду № 19/003/4-ДБМ/2012 на будівництво дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі, згідно умов п. 1.1. якого Замовник доручає та оплачує, а Генпідрядник відповідно до проектної документації та умов договору виконує роботи по будівництву дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі (об'єкту).

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 2.2. Договору початок та закінчення робіт визначаються графіком виконання та фінансування робіт.

В період з квітня 2012 року по вересень 2016 року між сторонами були укладені додаткові угоди до Договору якими вносилися зміни, в тому числі, щодо умов зобов'язання і виконання та фінансування робіт будівництва дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі (.

З матеріалів справи слідує, що 22.10.2013 р. сторонами прийнято акт готовності об'єкта до експлуатації № 3/2, згідно умов якого засвідчено вважати закінчений будівництвом об'єкт - дільниця Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі - ІІ етап будівництва від станції «Іподром» до станції «Теремки».

05.11.2013 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серії ІУ № 21, який свідчить про відповідність закінченого будівництвом об'єкта - Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі - ІІ етап будівництва від станції «Іподром» до станції «Теремки».

За таких обставин, закінчений будівництвом є об'єкт - дільниця Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі - ІІ етап будівництва від станції «Іподром» до станції «Теремки».

Судом установлено, що 05.07.2012 р. між позивачем, як позичальником, та ПАТ «КБ «Хрещатик», як кредитором, укладено кредитний договір № 04-47/1-12/1 (надалі - Кредитний договір), за умовами п. 1.1. якого кредитор відкрив позичальнику відкличну відновлювану кредитну лінію, терміном повернення 04 липня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

В період з липня 2012 року по квітень 2015 року між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» були укладені додаткові угоди до Кредитного договору, в яких його сторонами погоджено та редактовано умови як щодо кредитного ліміту і строків його повернення, так і сплати відсотків за користування кредитом.

З метою встановлення розміру збитків понесених позивачем, а також всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 р. призначено судово-економічну експертизу та на вирішення експерта поставлені питання, зокрема: «Чи направлялись кредитні кошти, отримані Публічним акціонерним товариством "Київметробуд" відповідно до генерального кредитного договору № 04-47/1-12 та кредитного договору № 04-47/1-12/1 на будівництво Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції "Виставковий центр" до Одеської площі в Голосіївському районі та в якій сумі? Який розмір відсотків за користування кредитом, пені за прострочення, штрафних санкцій Публічне акціонерне товариство "Київметробуд" сплатило Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" відповідно до генерального кредитного договору № 04-47/1-12 та кредитного договору № 04-47/1-12/1?».

Згідно висновку експерта від 18.08.2017р. вбачається, що сума процентів за користування кредитом, комісій за обслуговування кредитної лінії та штрафних санкцій, сплачених ПАТ «Київметробуд» ПАТ «КБ «Хрещатик» за період з 11.07.2012 по 25.02.2016 за генеральним кредитним договором від 05.07.2012 № 04-47/1-12 та кредитним договором від 05.07.2012 № 04-47/1-12/1, виходячи із суми виданого кредиту, який спрямований на виконання робіт по будівництву дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі становить 108 313 501,73 грн.

У вказаному висновку, серед іншого, також відмічено, що на будівництві Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі роботи виконували: БМУ - 6 ПАТ «Київметробуд»; АБ ПАТ «Київметробуд»; ТЗ №7 ПАТ «Київметробуд»; ТЗ - 14 ПАТ -«Київметробуд»; КВП ПАТ «Київметробуд»; УРБ ПАТ «Київметробуд»; ТЗ - 4 ПАТ «Київметробуд»; БМУ - 3 ПАТ «Київметробуд», яким ПАТ Київметробуд» перераховувалися кредитні кошти.

За таких обставин, дані висновку експерта від 18.08.2017р. свідчать як про сплату процентів за користування кредитом, комісій за обслуговування кредитної лінії та штрафних санкцій виходячи із суми виданого кредиту за кредитними договорами, так і про спрямування останнім кредитних коштів в бік виконавців робіт на будівництві Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі, які, між іншим, приймали участь у засвідченні акта готовності об'єкта до експлуатації № 3/2 від 22.10.2013р.

З матеріалів справи випливає, що в 2014-16 роках Генпідрядник неодноразово звертався до Замовника з приводу вирішення питання компенсації плати за користування кредитними коштами, яка зокрема складається з: відсотків за користування кредитом, комісій, інших платежів, розмір якої за весь термін будівництва Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі становить 188 702 048,33 грн..

У листі-відповіді № 517-11 від 04.07.2014р. Замовник повідомив Генпідрядника, що для визначення та узгодження механізму і джерела компенсації платежів за користування кредитом необхідно надати копії документів, що підтверджують факт цільового використання кредитних коштів для будівництва дільниці метрополітену.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки. Одночасно, для учасника господарських відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом захисту його прав та законних інтересів.

За приписом ст. 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права.

Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Одночасно, відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є наслідком порушення зобов'язання. За таких обставин, можливість використовувати відшкодування збитків як засіб захисту порушених прав виникає у юридичних осіб із самого факту невиконання обов'язку, порушення цивільних прав.

У будь-якому випадку для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина боржника.

Згідно до "Правил визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затв. наказом від 5 липня 2013 року N 293 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, кошти на покриття інших витрат визначаються обґрунтовувальними розрахунками на підставі положень чинного законодавства, даних проектної документації, вихідних даних замовника щодо здійснення будівництва, умов виконання будівельних робіт, розташування майданчика будівництва стосовно місця дислокації будівельної організації тощо.

До таких коштів відносяться кошти на: перевезення працівників будівельної організації автомобільним транспортом (у випадках, коли місце розташування будівельної організації (пункт збору) знаходиться на відстані більше 3 км від місця роботи, а міський або приміський транспорт відсутній або не забезпечує перевезення працівників на будівництво у зазначений час); відрядження працівників будівельної організації на об'єкт будівництва; доплати працівникам, які виконують роботи на об'єктах будівництва, що знаходяться на значній відстані (більше ніж 15 км) від місця розташування будівельної організації, в зв'язку з поїздками в неробочий час від місця розташування організації (збірного пункту) до місця роботи на об'єкті будівництва і назад; відсотки за користування кредитами банків (за рішенням розпорядників коштів); тощо.

З огляду на зазначені правила визначення вартості будівництва, передбаченим є віднесення коштів на покриття відсотків за користування кредитами банків, тощо.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на все вищевикладене, з урахуванням обставин направлення Генпідрядником кредитних коштів, отриманих відповідно до генерального кредитного договору № 04-47/1-12 та кредитного договору № 04-47/1-12/1 на будівництво Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції "Виставковий центр" до Одеської площі в Голосіївському районі, що свідчить про окрему самостійність в питанні фінансування будівництва по Договору підряду Генпідрядником та, відповідно, про несвоєчасність розрахунку за виконані роботи з боку Замовника, з огляду на правила визначення вартості будівництва в частині віднесення коштів на покриття відсотків за користування кредитами банків, тощо та приймаючи до уваги факт здійснення позивачем плати за користування кредитними коштами, яка зокрема складається з: відсотків за користування кредитом, комісій, інших платежів, розмір якої за весь термін будівництва Куренівсько-Червоноармійської лінії метрополітену від станції «Виставковий центр» до Одеської площі в Голосіївському районі підтверджений, як випливає з висновку експерта, і становить - 108 313 501,73 грн., що, за переконанням суду, є збитками позивача в розумінні ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення 108 313 501,73 грн. збитків, а викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові обставин за вказаних вище судом фактів.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київський метрополітен" (ідентифікаційний код 03328913, місцезнаходження: 03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35), на користь Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" (ідентифікаційний код 01387432, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8), збитки в розмірі 108 313 501,73 грн. (сто вісім мільйонів триста тринадцять тисяч п'ятсот одна) грн..73 коп. та 137 760 (сто тридцять сім тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору і 57 918 (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 67 коп. за проведення судової експертизи.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 10.10.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий