РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/8021/17
За позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом'янського району міста Києва

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 61 586,57 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Мороз М.З. за дов.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Солом'янського району міста Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 61586,57грн., з яких 28 268,76грн. заборгованості, 1 226,56грн. інфляційних втрат, 614,36грн.-3% річних, 2 710,89грн. пені за Договором від 01.04.2016 №13/04 про надання послуг по санітарному прибиранню території, 28 766,00грн. суму витрат за пошкодження зеленої зони.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 відкладено розгляд справи до 01.08.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 відкладено розгляд справи до 07.09.2017.

22.08.2017 через загальний відділ діловодства суду представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 01.08.2017 надав обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 відкладено розгляд справи до 26.09.2017, у зв'язку з витребуванням у позивача додаткових доказів про стягнення з відповідача збитків в розмірі 28 766,00грн.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03061, АДРЕСА_1.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверти з вказаними ухвалами суду були повернуті назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового зв'язку (за закінченням встановленого терміну зберігання).

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За встановлених обставин справи, відповідач належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

На призначене судове засідання 26.09.2017 представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 26.09.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Солом'янського району м. Києва (далі - позивач, виконавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, замовник) було укладено договір про надання послуг по санітарному прибиранню території №13/04-ПР (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання послуг із санітарного прибирання території, прилеглої до об'єкту підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з п. 1.2. договору, згідно цього договору виконавець приймає на себе виконання послуг, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх вартості у строки та на умовах, визначаються цим договором та додатками до нього.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що договірна вартість виконання послуг щомісячно складає 9 817,19 грн. в тому числі ПДВ 1 636,20 грн.

Згідно з п. 3.1. договору, замовник перераховує виконавцю щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим рахунком на поточний рахунок виконавця, визначених в п. 2.1. договору.

У разі прострочення оплати наданих послуг, виконавець має право застосувати до замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у термін прострочення, за кожен день затримки оплати (п.3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, термін виконання послуг, вказаних а п.1.1. договору, починається з 01.04.2016 та закінчується 31.10.2016.

Згідно з п. 5.2. договору, замовник зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунки з виконавцем за надані ним послуги та повідомляти виконавця про необхідність внесення змін.

Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов договору згідно з вимогами чинного законодавства (відповідно до п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору, після закінчення виконання послуг Підрядник протягом 3-х банківських днів надає Замовнику Акт приймання-здачі виконаних робіт.

Протягом 3-х банківських днів з дня отримання Акту приймання-здачі виконаних робіт Замовник розглядає та підписує його. В разі якщо у Замовника виникли претензії до якості виконаних робіт, він повинен протягом вказаних 3-х днів письмово направити їх на адресу Виконавця, в іншому випадку вважається, що сторони повністю узгодили умови Акту п.6.2, п.6.3 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем в період з квітня 2016 року по жовтень 2016 року було надано відповідачу послуги із санітарного прибирання на загальну суму 58 903,14 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками замовника та виконавця актами приймання-здачі виконання робіт (надання послуг), а саме: акт №13/04-ПР/04 за квітень 2016 року від 29.04.2016 року на суму 9817,19 грн., акт №13/04-ПР/05 за травень 2016 року від 31.05.2016 року на суму 9817,19 грн., акт №13/04-ПР/06 за червень 2016 року від 30.06.2016 року на суму 9817,19 грн., акт №13/04-ПР/07 за липень 2016 року від 29.07.2016 року на суму 9817,19 грн., акт №13/04-ПР/08 за серпень 2016 року від 31.08.2016 на суму 9817,19 грн., акт №13/04-ПР/09 за вересень 2016 року від 30.09.2016 на суму 9817,19 грн. (належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи).

При цьому, як вбачається із наданих позивачем актів та підтверджено представником останнього в судових засіданнях, будь-які заперечення щодо повного та належного надання послуг у замовника відсутні.

Доказів пред'явлення відповідачем заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг та відмови відповідача від приймання наданих позивачем послуг та підписання актів, а також претензій або заперечень щодо повного та належного виконання позивачем умов договору до суду не надходило.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання з надання послуг по санітарному прибиранню території у відповідності до умов договору та в обсягах, зазначених в актах виконання робіт (надання послуг), а відповідачем, у свою чергу, прийнято надані послуги у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, за висновками суду, підписання без зауважень виконавцем (позивачем) та замовником (відповідачем) актів виконання робіт (надання послуг), які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, зокрема, як факт виконання позивачем зобов'язання з надання послуг відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов'язання з його оплати, та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані позивачем послуги по санітарному прибиранню тереторії.

В свою чергу, в матеріалах справи також наявна Картка рахунку: 361 за період з 01.01.2016-30.03.2017, згідно з даними якого за відповідачем рахується борг за надані послуги за договором в розмірі 28 268,76 грн.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши замовнику (відповідачу) послуги по санітарному прибиранню території згідно умов договору, а відповідач в порушення умов договору в обумовлений строк не оплатив надані послуги за період з червня 2016 року по жовтень 2016 року в розмірі 28 268,76 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, позивач також нарахував відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 1 226,56 грн. за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 614,36 грн. за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат виявив в ньому помилки, у зв'язку з чим виконав власний розрахунок.

Згідно здійсненого судом розрахунку з відповідача підлягає стягненню 612,68 грн. 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу, суд встановив, що її розмір є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. З приводу наведеного суд зазначає, що п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарському суду при прийнятті рішення надано право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони. Проте, відповідного клопотання позивачем, як заінтересованою особою, суду не надано, а тому, враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене відповідачем порушення зобов'язання, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу підлягає задоволенню судом у розмірі, визначеному позивачем, а саме - 1 226,56 грн.

Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення.

Відповідно до п. 3.2. договору, у разі прострочення оплати наданих послуг, виконавець має право застосувати до замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у термін прострочення, за кожен день затримки оплати.

Отже, порушення відповідачем строків оплати, передбачених п. 3.2. договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки (штрафу та/або пені).

Суд перевіривши розрахунок позивача в частині стягнення пені виявив в ньому помилки, у зв'язку з чим виконав власний розрахунок.

Згідно здійсненого судом розрахунку з відповідача підлягає стягненню пені в розмірі 2 703,49 грн. за період з 11.06.2016 по 20.12.2016.

Позивач також просить стягнути з відповідача 28 766,00 грн. понесених матеріальних збитків на відновлення зеленої зони парку «Відрадний».

Натомість позивачем не було надано суду жодного обґрунтування розміру збитків.

В матеріалах справи містяться лише Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на відновлення зеленої зони парк«Відрадний» та Довідка про вартість будівельних робіт та витрати в розмірі 28 766,0 грн. без зазначення дати складання зазначених документів, які не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України.

Згідно з статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частин першої і другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обов'язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача, як заподіювача збитків; вина відповідача. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивачем, в порушення норм зазначеної статті, не доведено належними та допустимими доказами сукупності вищевказаних елементів складу цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема, наявності збитків та протиправності поведінки відповідача.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 28 268,76 грн. вартості наданих послуг за договором за період з червень 2016 року по жовтень 2016 року, 612,68 грн. 3% річних, 1226,56 грн. інфляційних втрат та 2703,49 грн. пені позивачем нормативно та документально доведені, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині вимог про стягнення з відповідача 28 766,00 грн. понесених матеріальних збитків позивачем на відновлення зеленої зони парку «Відрадний» є необґрунтованими, непідтвердженими матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на сторін пропорційно задоволених вимог .

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом'янського району міста Києва (03061, м. Київ, вул. Новопольова, 95, ) 28 268 (двадцять вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 76 коп. основного боргу за надані послуги, 612 (шістсот дванадцять) грн. 68 коп. 3% річних, 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн. 56 коп. інфляційних втрат, 2 703 (дві тисячі сімсот три) грн. 49 коп. пені та 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 48 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.10.2017

Суддя І.І. Борисенко