РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа № 910/19923/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Зарудній О.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Національного банку України

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 8 052 334,33 грн.

за участю представників:

від позивача: Бойко С.М.- представник за довіреністю № 18-0011/49056 від 14.07.2017 р.

від відповідача: Салівон В.І. - представник за довіреністю № 415 від 12.09.2017 р.

від третьої особи-1: Герасименко Т.В.- представник за довіреністю № 327-640/17 від 10.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року до господарського суду міста Києва звернувся Національний банк України (далі - НБУ, позивч) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича (далі - Уповноважена особа) про стягнення 8 052 334,33 грн.

У обґрунтування позовних вимог НБУ зазначає, що відповідач є боржником та заставодавцем позивача на підставі кредитного договору № 11 від 04.03.2014 р., а також укладених на його забезпечення договорів застави майнових прав № 11/ЗМП від 04.03.2014 р. та № ЗМП-1 від 05.08.2014 р., за якими в заставу НБУ були передані майнові права за кредитними договорами, укладеними між відповідачем та іншими юридичними та фізичними особами. Оскільки кінцевий строк виконання грошових зобов'язань відповідача за вказаним кредитним договором № 11 від 04.03.2014 р. настав, позивач вважає, що відповідач, в силу приписів Законів України «Про заставу» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також умов укладених сторонами договорів кредиту і застави, зобов'язаний перерахувати на його користь усі грошові кошти, отримані відповідачем за заставленими кредитними договорами, в рахунок сплати заборгованості по кредиту, наданому позивачем, при цьому, позивач, як заставодержатель, має право на позачергове задоволення його вимог в межах процедури ліквідації відповідача.

У позові НБУ просив суд зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» Луньо Іллю Вікторовича перерахувати на користь Національного банку України кошти, які надійшли від погашення позичальниками (фінансовими та майновими поручителями) заборгованості за заставленими майновими правами, згідно з договорами застави майнових прав № 11/ЗМП від 04.03.2014 р. та № ЗМП-1 від 05.08.2014 р. (з додатками до них), у загальній сумі 8 052 334,33 грн., розрахованій станом на 17.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2016 р. до участі у справи було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, третя особа).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2017 р. провадження у справі за вказаною позовною заявою було припинено (суддя Пригунова А.Б.).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 р. вищевказану ухвалу господарського суду міста Києва від 22.02.2017 р. скасовано, а справу направлено до господарського суду міста Києва для розгляду по суті. Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 р. у даній справі залишено без змін.

У судовому засіданні під час нового розгляду справи представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що згідно з приписами чинного законодавства України позачергове задоволення вимог заставодержателя відбувається або шляхом перерахування грошових коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (активів) банку, або шляхом відступлення заставодавцем на користь заставодержателя права вимоги, що виплаває із заставленого права, в порядку, визначеному ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, вказав, що умовами договорів застави майнових прав № 11/ЗМП від 04.03.2014 р. та № ЗМП-1 від 05.08.2014 р., укладених між НБУ та відповідачем, передбачене перерахування грошових коштів, отриманих відповідачем від боржників в рахунок сплати заборгованості за заставленими кредитами, не в повному обсязі, а лише у розмірі визначеного сторонами відсотку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні, вважав позов необґрунтованим, оскільки вимоги НБУ частково визнані ПАТ «КБ «Актив-Банк» та включені до акцептованого реєстру вимог кредиторів у сьому чергу, вважав, що задоволення позовних вимог НБУ порушить порядок задоволення вимог кредиторів, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 04.03.2014 р. між НБУ (кредитор) та ПАТ «КБ «Актив-Банк» (позичальник) був укладений кредитний договір № 11 (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 1 від 21.03.2014 р.) кредитор надає позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 243 967 409,36 грн. на строк з 04.03.2014 р. до 26.02.2015 р. (включно).

Пунктом 2.3.10 кредитного договору визначений обов'язок позичальника (ПАТ «КБ «Актив-Банк») протягом 2 робочих днів після отримання коштів від юридичних та фізичних осіб в погашення (повного або часткового) заборгованості за основним боргом за кредитами, майнові права за якими надані НБУ в забезпечення, перерахувати в погашення заборгованості за кредитом для збереження ліквідності кошти у сумі не менше 35% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами І категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами ІІ категорії.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між НБУ (заставодержатель) та ПАТ «КБ «Актив-Банк» (заставодавець) були укладені договори застави майнових прав № 11/ЗМП від 04.03.2014 р. (далі - договір застави № 11/ЗМП) та № ЗМП-1 від 05.08.2014 р. (далі - договір застави № ЗМП-1).

Так, згідно пунктів 1.1 договорів застави № 11/ЗМП та № ЗМП-1 передбачено, що предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем (ПАТ «КБ «Актив-Банк») і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору (далі - боржники), що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 3.4.6 договору застави № 11/ЗМП на заставодавця покладений обов'язок у разі дострокового погашення кредиту/процентів за кредитними договорами (укладеними між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та іншими юридичними та фізичними особами) не пізніше наступного робочого дня з дати зарахування грошових коштів від боржника/боржників забезпечити погашення кредиту заставодержателя у відповідній сумі.

При цьому, положеннями вищевказаного пункту договору встановлена умова, щодо перерахування на користь заставодержателя (НБУ) лише частини грошових коштів, а саме - заставодавець протягом 2 робочих днів після отримання коштів від боржників в погашення (повного або часткового) заборгованості за кредитними договорами зобов'язаний перерахувати в погашення заборгованості за кредитом кошти у сумі не менше 35% від суми, отриманої в погашення за кредитами І категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення за кредитами II категорії якості.

Пунктом 3.4.6 договору застави № ЗМП-1 встановлений аналогічний обов'язок заставодавця (ПАТ «КБ «Актив-Банк») протягом 2 робочих днів після отримання коштів від боржників в погашення (повного або часткового) заборгованості за кредитними договорами (укладеними між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та іншими юридичними та фізичними особами) перерахувати в погашення заборгованості за кредитом кошти у сумі не менше 35% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами І категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами ІІ категорії.

Судом також встановлено, що постановою правління НБУ № 545 від 02.09.2014 р. ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вказаної постанови НБУ виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення № 79 від 02.09.2014 р. про запровадження у ПАТ «КБ «Актив-Банк» тимчасової адміністрації з 03.09.2014 р.

На підставі постанови правління НБУ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» № 838 від 23.12.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 158 від 24.12.2014 р. про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

У подальшому, рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 2226 від 31.05.2017 р. «Про заміну Уповноівженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено Шевченка А.М., делеговано йому всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Актив-Банк», а також зобов'язано попереднього ліквідатора - Луньо І.В. забезпечити передачу Шевченку А.М. печаток, штампів, бухгалтерської та іншої документації, матеріальних і інших цінностей ПАТ «КБ «Актив-Банк». У зв'язку з указаним суд замінив Уповноважену особу Луньо Іллю Вікторовича на - Шевченка Андрія Миколайовича.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до ПАТ «КБ «Актив-Банк» із заявою про визнання кредиторських вимог № 06-306/813 від 16.01.2015 р. та просив включити його вимоги в загальній сумі 333 588 745,68 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Актив-Банк».

При цьому із указаної заяви вбачається, що НБУ були заявлені кредиторські вимоги, в тому числі, щодо:

- заборгованості за кредитним договором № 11 від 04.03.2014 р. у сумі 253 244 447,43 грн., з яких: 242 170 324,78 грн. - заборгованість за кредитом; 10 840 741,51 - заборгованість за відсотками; 233 381,14 грн. - заборгованість за пенею за простроченими відсотками;

- заборгованості за нарахованими штрафами за трьома кредитними договорами в сумі 510 000,00 грн., зокрема й за договором № 11 від 04.03.2014 р.

Листом № 878/03-4-1-НБ від 26.03.2015 р. ПАТ «КБ «Актив-Банк» повідомило позивача про те, що його кредиторські вимоги визнані частково, зокрема, в частині вимог, що виникли з кредитних договорів. Також заявлена у кредиторській вимозі загальна сума нарахованих штрафів у розмірі 510 000,00 грн. була визнана відповідачем в сумі 90 000,00 грн. (30 000,00 грн. по кожному кредитному договору).

При цьому, правомірність визначення штрафу в розмірі 30 000,00 грн. по кожному з кредитних договорів, в т.ч. й по договору № 11 від 04.03.2014 р., яку ПАТ «КБ «Актив-Банк» включено до реєстру вимог кредиторів банку, була встановлена рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2017 р. у справі № 910/15510/16 за позовом НБУ до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Вказане рішення було залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 р. та Вищого господарського суду України від 10.07.2017 р. та набрало законної сили.

06.04.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення, оформлене протоколом № 082/15, про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Актив-Банк», до якого були включені вимоги НБУ в сумі 333 148 068,68 грн. (в т.ч. за кредитним договором № 11 від 04.03.2014 р. у сумі 253 244 447,43 грн., з яких: 242 170 324,78 грн. - заборгованість за кредитом; 10 840 741,51 - заборгованість за відсотками; 233 381,14 грн. - заборгованість за пенею за простроченими відсотками; 30 000,00 грн. - штраф), та віднесено зазначені вимоги до сьомої черги. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи витягом з офіційного веб-сайту ФГВФО та довідкою № 143/06-1 від 20.02.2017 р., наданою ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Позивач вказує, що ПАТ «КБ «Актив-Банк», всупереч положенням чинного законодавства України, не вчинялись дії щодо перерахування в повному обсязі на користь НБУ грошових коштів, отриманих від боржників в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, майнові права за якими знаходяться в заставі у позивача. Так, позивач стверджує, що станом на 17.10.2016 р. на рахунок відповідача від юридичних та фізичних осіб надійшли грошові кошти у розмірі 11 403 407,06 грн. в погашення заборгованості за основним боргом за заставленими кредитами. Проте, відповідач перерахував на користь НБУ лише частину вказаних грошових коштів - в сумі 3 351 072,73 грн., тому позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість в розмірі 8 052 334,33 грн. Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення прав НБУ як кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, на позачергове отримання коштів, що надійшли в рахунок погашення заборгованості за заставленими кредитами.

Перевіряючи такі доводи позивача та розглядаючи спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

З дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду здійснює, зокрема, повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення зміни до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги (ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Отже, необхідно зазначити, що порядок задоволення забезпечених заставою кредиторських вимог позивача має здійснюватись у порядку, визначеному спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (зокрема, статтею 51 цього Закону), і застосування цього Закону, як спеціального нормативно-правового акту, що регулює спірні правовідносини, є прерогативним по відношенню до Закону України «Про заставу», на який посилався позивач.

У той же час, представник позивача доказів оскарження НБУ в судовому порядку рішення Фонду про віднесення його вимог до 7-ї черги задоволення вимог кредиторів в порядку, передбаченому ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суду не надав.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що майно банку, яке є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Також пунктом 6.14 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 2 від 05.07.2012 р. (далі - Положення) передбачено, що майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень).

У разі продажу Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування відповідних повноважень) заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію (у разі делегування відповідних повноважень) заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої Законом.

Відповідно до п. 6.6 Положення уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює задоволення вимог кредиторів кожної черги за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду.

Отже, в період здійснення ліквідаційної процедури банку, задоволення вимог до банку здійснюється виключно в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а погашення кредиторських вимог в порушення вказаної статті 52 Закону - не допускається (відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 21.12.2016 р. по справі № 333/4924/15-ц).

Крім того, обов'язковою умовою для задоволення вимог кредитора, у тому числі НБУ, є погодження з виконавчою дирекцією Фонду.

Разом з тим, матеріали справи не містять погодження виконавчої дирекції Фонду, яке б надавало право Уповноваженій особі задовольнити вимоги позивача та перерахувати на його користь грошові кошти у новій сумі - 8 052 334,33 грн. Більш того, перерахування в повному обсязі грошових коштів, отриманих відповідачем від його боржників за заставленими кредитами, не передбачене умовами укладених сторонами кредитного договору № 11 від 04.03.2014 р. та договорів застави № 11/ЗМП від 04.03.2014 р., № ЗМП-1 від 05.08.2014 р.

Частиною 1 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що вимоги НБУ були визнані в процедурі ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та погашаються у спеціальному порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також зважаючи на відсутність порушень в діях Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог НБУ необхідно відмовити.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Національного банку України до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення 8 052 334,33 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 28 вересня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 6 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.