Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" жовтня 2017 р. Справа № 906/643/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- довіреність №11 від 10.01.2017;

ОСОБА_2, довіреність №12 від 10.01.2017.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Малинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М.П.Груп"

про стягнення 103113,31 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 103113,31грн. збитків за фактичне використання земельної ділянки.

Ухвалою суду від 25.09.2017 суд продовжив строк вирішення спору по 10.10.2017, розгляд справи відклав на 10.10.2017.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. На виконання вимог ухвали суду від 17.08.2017 подали документи, які долучені судом до матеріалів справи. Надали пояснення по суті спору.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. 09.10.2017 на адресу суду повернулась копія ухвали господарського суду від 25.09.2017, яка направлялась на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення зв'язку про неможливість вручення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про порушення провадження у справі від 25.07.2017 та ухвала про відкладення розгляду справи від 25.09.2017 направлялась відповідачу на адресу - 11601, Житомирська область, м.Малин, вул. Гагаріна,27, тобто на адресу зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, вирішення спору здійснюється за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 04 листопада 2005 року між ВАТ "Малинська паперова фабрика" та ТОВ "М.П.Груп" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - серії ВСЕ №382764.

За умовами даного договору відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «М.П.ГРУП» ТОВ " М.П.Груп" набуло право власності на нежитлову будівлю по вул. Б.Хмельницького,4 в м. Малині Житомирської області, загальна площа якої становить 2639,4 кв.м. (а.с. 13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів, вищевказаний договір зареєстровано 04.11.2005 приватним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с. 14)

Позивач вказує, що відповідачу на праві власності на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу належить нерухоме майно - будівля профілакторію, в тому числі, будівля майстерні з гаражем, яка знаходиться за адресою: м. Малин, вул. Б. Хмельницького,4, загальною площею 2639,4 кв.м., що розташоване на земельній ділянці площею 0,5660 га, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Малина в особі Малинської міської ради.

Договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, між ТОВ «М.П.Груп» та Малинською міською радою не укладався, хоча позивач неодноразово запрошував відповідача на засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам з метою укладення договору оренди земельної ділянки, що підтверджується доданими до матеріалів справи листами від 24.01.2017, 28.02.2017, 20.03.2017, (а.с. 25-28).

Водночас позивач вказує, що 26.12.2012 рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради було надано дозвіл відповідачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної по вул. Б.Хмельницького,4, орієнтовною площею 0,5660 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі комунальної власності Малинської міської ради) з подальшою передачею її оренду строком на 5 років (а.с. 85).

30.01.2015 відповідач повторно звернувся до позивача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної по вул. Б.Хмельницького,4, орієнтовною площею 0,5660 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови (а.с.86).

За результатом розгляду клопотання відповідача, Малинська міська рада рішенням від 27.02.2015 "Про припинення права користування, внесення змін у рішення, передачу у власність, надання в оренду земельних ділянок" надала дозвіл ТОВ "М.П.Груп" на озроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Б.Хмельницького,4, орієнтовною площею 0,5660 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі комунальної власності Малинської міської ради) з подальшою передачею її оренду (а.с. 84).

Однак відповідач дій, направлених на виконання вищевказаного рішення Малинської міської ради не вчинив та не оформив право користування земельною ділянкою.

21.10.2016 Малинською міською радою Житомирської області в черговий раз було прийнято рішення за № 142 «Про припинення права користування, внесення змін у рішення, передачу у власність, надання в оренду земельних", яким було вирішено:

- надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ТОВ "М.П.Груп" по вул. Б.Хмельницого,4, орієнтовною площею 0, 5660га в м.Малині для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі комунальної власності Малинської міської ради ) з подальшою передачею в оренду (а.с. 36).

Проте ТОВ «М.П.Груп» право користування земельною ділянкою по вул. Б.Хмельницього,4 площею 0,5660 га, на якій розташоване нерухоме майно відповідача не оформило.

Водночас позивач зазначає, що відповідач частково сплачував до міського бюджету орендну плату за землю, а саме: 26.02.2016 - 1426,34 грн., 31.03.2016 року - 2850,66 грн., 20.04.2016р. - 142,34 грн. (а.с. 31-33)

Позивач вказує, що користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді плати за землю, який він міг би отримати, якби право не було порушено.

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради № 127 від 14.05.2013 "Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" було вирішено:

- створити комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам та затвердити її склад;

- затвердити положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам;

- затвердити форму акту про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а.с. 16-18).

24.04.2017 комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам складено акт № 3 , яким вирішено визначити розмір збитків, завданих ТОВ "М.П.Груп" територіальній громаді м. Малин в особі Малинської міської ради, через неодержання міським бюджетом доходу, внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м.Малин, вул. Б.Хмельницького,4, площею 0,5660 га ТОВ " М.П."Груп" без правовстановлюючих документів" за період з квітня 2016 року по березень 2017 року в розмірі 103113,31 грн. (а.с. 21-22).

З розрахунку збитків вбачається, що в його основу покладено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,5660 га, яка розташована у м. Малин, вул. Б.Хмельницького,4, яка у 2016 році становила 570131,80 грн., у 2017 році - 1726715,16 грн., а також ставку орендної плати в розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки за землю , що встановлено рішенням Малинської міської ради від 04.07.2012.

Пунктом 1 рішення Малинської міської ради № 51 від 27.04.2017 "Про затвердження актів комісії з визначення розміру збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок" вирішено затвердити акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок (а.с.20).

25.04.2017 позивачем направлено на адресу відповідача акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі № 1 разом з розрахунком розміру збитків, заподіяних міському бюджету внаслідок використання ТОВ "М.П.Груп" земельної ділянки за адресою: м.Малин, вул. Б.Хмельницького,4, площею 0,5660 га без правовстановлюючих документів. Повідомлено відповідача, що матеріали по стягненню збитків буде передано до суду (а.с. 29)

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, направлених на оформлення права користування земельною ділянкою.

Так, судом встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.11.2005 року набув право власності на об'єкти нерухомості, загальною площею 2639,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Малин, вул. Б.Хмельницького,4.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач не оформив право на користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Отже, виходячи з приписів ст. 123 ЗК України, з метою отримання земельної ділянки, відповідач мав звернутись до органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням про отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово надавав дозвіл відповідачу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної по вул. Б.Хмельницького,4, орієнтовною площею 0,5660 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі комунальної власності Малинської міської ради) з подальшою передачею її в оренду строком на 5 років (а.с. 36, 47, 84-86).

Однак відповідач дій, направлених на виконання рішень Малинської міської ради не вчиняв та не оформив право користування земельною ділянкою.

За таких обставин, відповідач фактично користується земельною ділянкою, яка знаходиться в місті Малин по вул. Б.Хмельницого,4, загальною площею 0,5660 га, за відсутності належним чином оформленого права користування земельною ділянкою.

Протилежне відповідачем, шляхом надання належних доказів, не доведено.

У зв'язку з тим, що договір оренди землі між позивачем та відповідачем у період з квітня 2016 року по березень 2017 року не було укладено, позивача фактично було позбавлено права на одержання доходу у вигляді орендної плати за землю, якою відповідач користується без правовстановлюючих документів, внаслідок чого позивачу завдано збитків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В силу приписів частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "д" частини 1 ст. 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

За приписами п. 2 Положення, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", комісією з питань визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, створеної розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації, визначено розмір збитків, завданих відповідачем у вигляді неодержаного доходу, а саме: у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м. Малин, вул. Б.Хмельницького, 4, орієнтовною площею 0,5660 га за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з квітня 2016 року по березень 2017 року .

Згідно із актом загальна сума збитків, спричинених відповідачем позивачу становить в сумі 103113,31 грн.

Відповідно до пункту 3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з квітня 2016 року по березень 2017 року на загальну суму 103113,31 грн. відповідає обставинам справи, проведений з дотриманням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 та є обґрунтованим.

Судом встановлено, що комісією обґрунтовано здійснено розрахунок завданих збитків, виходячи з нормативної грошової оцінки землі за відповідний рік.

Суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м.Малин, вул. Б.Хмельницького,4, підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016 та на 01.01.2017 (а.с. 23,24).

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги діючого законодавства, господарський суд вважає, що факт порушення відповідачем чинного земельного законодавства, що виявився у тривалому користуванні земельною ділянкою площею 0,5660 га за адресою: м. Малин, вул. Б.Хмельницького, 4 без укладення договору оренди земельної ділянки є доведеним та є підставою для нарахування збитків.

Обов'язок вносити плату за землю передбачено статтею 1 Закону України "Про оренду землі", згідно з якою оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до норм чинного законодавства міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати

Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

В той же час, відсутність договору оренди землі позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі встановленому чинним законодавством орендної плати.

Судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України обов'язок щодо доведення відсутності вини особи в заподіянні збитків покладається саме на заподіювача цих збитків. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини в несвоєчасному укладенні договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача як-то: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків).

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з аналогічного даному предмету позову існує правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2588цс15, за якою користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю. Отже, у випадку не укладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими у відповідності до норм чинного законодавства та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М.П.Груп" (11601, Житомирська область, м.Малин, вул. Гагаріна,27, )

на користь Малинської міської ради (11601, Житомирська область, м.Малин, пл. Соборна,6-А, код ЄДРПОУ )

- 103113,31 грн. збитків, нанесених внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів;

-1684,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.10.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (нарочно)

3- відповідачу (рек. з повід.)