ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р.Справа № 916/1870/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 10.11.2016р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1870/17:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО";

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ХОЛДІНГ";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЗЕРСЬКИЙ";

про стягнення 32426,51 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВИН АГРО (далі Позивач) звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДИНГ (далі Відповідач 1) та товариства з обмеженою відповідальністю „"БІЛОЗЕРСЬКИЙ" (далі Відповідач 2) із позовом про стягнення солідарно заборгованості за Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстроченням платежу) та поруки.

З підстав ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України, Позивач просить позов задовольнити.

Відповідачі в засідання суду не зявились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення у справі ) . Відзиви на позов не надали.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з наведеного суд розглянув справ за правилами ст. 75 ГПК України

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 жовтня 2017 р. за клопотанням представника позивача строк вирішення спору продовжений на 15 днів до 17 жовтня 2017р.

В засіданні суду 11 жовтня 2017 р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача суд встановив наступне.

24 листопада 2015 року між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір поручительства, за яким Відповідач 1 бере на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Позивачем у випадку порушення Відповідачем 2 зобов'язань, що виникають із умов Договору дистрибьюції (купівлі-продажу з відстроченням платежу) № 1/35-15/1 від 24 листопада 2015 р., але не більше 1000,00 грн. (п.п. 1.2., 2.1. 2.2. Договору поручительства).

Згідно з Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстроченням платежу) № 1/35-15/1 від 24 листопада 2015 р„ укладеного між Позивачем та Відповідачем 2 в особі Філії «Чернівці», позивач передає дистрибютору у власність, а дистриб'ютор приймає та оплачує Товар. Товаром по даному договору є виноробна продукція (п. 1.2.).

На підставі вищезазначеного Договору Позивач поставив Відповідачеві 2 виноробну продукцію.

Передача товару оформлена товаро-транспортною накладною № Ц-ВА-0034858 від 23.09.2016 р. на суму 37284,30 грн. в т.ч. ПДВ (видаткова накладна № Ц-ВА-0005950 від 22.09.2016 р.).

Всього по зазначеним ТТН було поставлено товару на загальну суму 37284,30 грн.

Відповідно до п. 4.6. Договору дистрибьюції (купівлі-продажу з відстроченням платежу) № 1/35-15/1 від 24 листопада 2015 р. Дистриб'ютор зобов'язаний оплатувати переданий йому Товар по факту отримання Товару.

Однак станом на 31 серпня 2017 року зазначений термін оплати товару по договору відповідачем був порушений. Заборгованість складає 19 004,46 грн.

Пунктом 6.3. Договору дистрибьюції встановлено, що у випадку прострочки покупцем оплати товару Дистрибьютор несе відповідальність в виді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення, а також штраф, а саме 40 % від суми заборгованості, індекс інфляції.

Відповідно до п. 1.4. Положення про Філію «Чернівці» ТОВ «БІЛОЗЕРСЬКИЙ» Філія є відокремленим підрозділом ТОВ «БІЛОЗЕРСЬКИЙ» та не є юридичною особою.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відповідно до пункту 1 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 30.03.95р. № 02-5/220 "Про укладення договорів відособленими підрозділами юридичних осіб", за наявності належно оформлених повноважень юридичної особи керівника її відособлених підрозділів (філії, представництв, відділень) мають право укладати договори віл імені юридичної особи у межах наданих повноважень. Якщо керівник відособленого підрозділу має такі повноваження, але у тексті договору помилково відсутні вказівки на те, що договір укладений від імені юридичної особи, то тільки ця обставина не може бути підставою для визнання договору недійсним. У таких випадках договір слід вважати укладеним від імені юридичної особи.

Отже, особа яка вчинила правочин, тобто Відповідач 2 діяв на підставі належної довіреності і у межах наданих йому повноважень, тому Договір дистрибьюції слід вважати укладеним від імені юридичної особи - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЛОЗЕРСЬКИЙ".

Основний борг відповідача по договору станом на 13.08.2014 року складає: 19 004.46 грн.

Таким чином борг складає: сума основного боргу в розмірі 19 004,46 грн., інфляційні втрати - 2657,72 грн., 3 % річних від простроченої суми: 487,35 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань: 2 675,20 грн. та штраф 40 % - 7 601,78 грн. Всього: 32 426,51 грн.

Відповідно до ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За договором поруки Відповідач 2 відповідає в розмірі 1 000,00 грн. (п.п. 1.2., 2.1.2.2. Договору поручительства)

Відповідно до ч. З ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення умов договору, положень Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства при виконанні зобов'язань за договором однією стороною спричиняє несприятливі, небажані наслідки для другої сторони і порушує права останньої.

Під неналежним виконанням визнається часткове невиконання якого-небудь обов'язку зобов'язання або таке виконання, яке не відповідає тим чи іншим умовам зобов'язання. Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 251, 253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, справи приведені вище обставини повністю підтверджуються наявними у справі матеріалами, які не викликають у суду сумніву.

Зворотнього відповідачами не доведено.

Розрахунок сум стягнення суд приймає до уваги та вважає правильним,

За таких обставин, аналізуючи викладене господарський суд вважає вимоги позивача такими, що відповідають наявним у справі доказами, є обґрунтованими, законними і тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» (65104, м. Одеса, пр-кт Маршала Жукова, буд. 103, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЗЕРСЬКИЙ" (75051, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, буд. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИН АГРО» (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 6-В, ) заборгованість забезпечену порукою у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЗЕРСЬКИЙ" (75051, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, буд. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИН АГРО» (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 6-В, ) основний борг у розмірі 18004 (вісімнадцять тисяч чотири) грн. 46 коп., пеню у розмірі 2675 (дві тисячі шістсот сімдесят пять) грн. 20 коп., 3 % річних у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 35 коп., штраф у сумі 7601 (сім тисяч шістсот одна) грн. 78 коп., інфляційні втрати у розмірі 2657 (дві тисячі шістот пятдесят сім) грн. 72 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРГО ХОЛДІНГ» (65104, м. Одеса, пр-кт Маршала Жукова, буд. 103, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИН АГРО» (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 6-В, ) судовий збір у сумі 49 (сорок девять) грн. 34 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЗЕРСЬКИЙ" (75051, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, буд. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИН АГРО» (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 6-В, ) судовий збір у сумі 1550 (одна тисяча пятсот пятдесят) грн. 66 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук