ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017р. Справа № 917/1416/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Крайт" (вул. М. Бірюзова, буд. 51А, м. Полтава, 36007)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Візин Річ" (вул. Половка, буд. 64, м. Полтава, 36010)

про стягнення 77770,51грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 77770,51 грн. по договору купівлі-продажу №12 від 04.01.2017р., в т.ч. 74535,86 грн. - основного боргу, 2940,59 грн. проценти за користування чужими грошима, 294,06 грн. - 3% річних.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений судом, що підтверджується поштовим повідомленням від 29.08.2017р. (а.с.223).

Ухвала суду від 14.09.2017р., надіслана відповідачу за адресою: вул. Половка, буд. 64, м. Полтава, 36010), повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання (а.с. 239-242).

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 28.08.2017р. юридичною адресою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Візин Річ" є вул. Половка, буд. 64, м. Полтава, 36010 (а.с.227). На дану адресу надсилалися судові ухвали.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

В судовому засіданні 05.10.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

04 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВК КРАЙТ (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Візин Річ" (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу № 12 (далі Договір; а.с.31-33).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору позивач, як продавець, зобов'язується передати відповдіачу (покупцю) товар (будівельні, оздоблювальні матеріали тощо) за договірними цінами у номенклатурі, кількості та за описом, визначених у накладних, які є невід'ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язується прийняти цей товар і оплатити.

Згідно з п. 3.1 Договору розрахунки за товар між позивачем і відповідачем здійснюються з відстроченням платежу на період семи календарних днів з моменту поставки товару, але не пізніше останнього числа календарного місяця, в якому виконувалась за купівля, шляхом перерахування коштів у повному обсязі на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п.4.1. Договору право власності на товар переходить до відповідача після підписання накладних на складі про прийняття товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 582651,60 грн., що підтверджується належним чином посвідченими видатковими накладними: N 131 від 10.01.2017р., N 425 від 18.01.2017р., N 647 від 27.01.2017p.,N 739 від 30.01.2017р., N 740 від 30.01.2017p., N 830 від 01.02.2017p., N 863 від 02.02.2017p., N 868 від 02.02.2017p., N 869 від 02.02.2017p., N 961 від 06.02.2017p., N 1010 від 07.02.2017p., N 1045 від 08.02.2017p., N 1054 від 08.02.2017p., N 1061 від 08.02.2017p., N 1087 від 09.02.2017p., N 1109 від 09.02.2017p., N 1126 від 10.02.2017p., N 1145 від 10.02.2017р., N 1168 від 13.02.2017р., N 1185 від 13.02.2017p., N 1186 від 13.02.2017p., N 1187 від 13.02.2017р., № 1226 від 14.02.2017p., N 1256 від 15.02.2017p., N 1260 від 15.02.2017р., № 1284 від 15.02.2017p., N 1334 від 16.02.2017p., N 1341 від 16.02.2017p., N 1381 від 17.02.2017p., N 1385 від 17.02.2017p., N 1402 від 18.02.2017p., N 1413 від 20.02.2017р., N 1416 від 20.02.2017p., N 1451 від 20.02.2017р., N 1810 від 21.02.2017p., N 1965 від 23.02.2017p., N 2049 від 24.02.2017p., N 2066 від 27.02.2017p., N 2139 від 28.02.2017p., N 2145 від 28.02.2017p., N 2520 від 01.03.2017p., N 2708 від 03.03.2017p., N 2717 від 03.03.2017p., N 2719 від 03.03.2017p., N 2762 від 04.03.2017p., N 2806 від 06.03.2017p., N 2881 від 09.03.2017p., N 3068 від 14.03.2017р., N 3120 від 15.03.2017p., N 3513 від 17.03.2017p., N 3542 від 17.03.2017p., N 3637 від 21.03.2017p., N 3811 від 23.03.2017p., N 3814 від 23.03.2017p., N 3815 від 23.03.2017p., N 3828 від 23.03.2017p., N 3852 від 23.03.2017p., N 3922 від 24.03.2017p., N 4036 від 28.03.2017p., N 4037 від 28.03.2017p., N 4038 від 28.03.2017p., N 4111 від 29.03.2017p., N 4123 від 30.03.2017p., N 4127 від 30.03.2017p., N 4139 від 30.03.2017p., N 4165 від 30.03.2017p.,N 4556 від 31.03.2017p., N 4611 від 03.04.2017p., N 4615 від 03.04.2017p., N 4653 від 04.04.2017р., N 4654 від 04.04.2017р., N 4694 від 04.04.2017р., № 4721 від 04.04.2017p., N 4771 від 05.04.2017p., N 4792 від 06.04.2017p., N 4846 від 06.04.2017p., N 4853 від 07.04.2017p., N 5001 від 07.04.2017р., N 5002 від 07.04.2017p., N 6065 від 10.04.2017p., N 6098 від 11.04.2017p., N 6152 від 11.04.2017p., N 6219 від 12.04.2017p., N 6270 від 13.04.2017p., N 6392 від 13.04.2017p., N 6477 від 18.04.2017p., N 6506 від 19.04.2017p., N 6511 від 19.04.2017р., N 6516 від 19.04.2017p., N 6545 від 19.04.2017p., N 6548 від 19.04.2017p., N 6554 від 19.04.2017р., N 6562 від 20.04.2017p., N 6591 від 20.04.2017р., N 6620 від 21.04.2017p., N 6686 від 24.04.2017p., N 6690 від 24.04.2017p., N 6756 від 25.04.2017p., N 6781 від 26.04.2017р., N 6797 від 26.04.2017p., N 6870 від 27.04.2017p., N 6882 від 27.04.2017p., N 6883 від 27.04.2017p., N 6925 від 28.04.2017р., N 7109 від 04.05.2017p., N 7105 від 04.05.2017р., N 7102 від 04.05.2017р., N 7219 від 05.05.2017p., N 7399 від 11.05.2017p., N 7437 від 11.05.2017p., N 7483 від 12.05.2017p., N 7724 від 17.05.2017р., N 7905 від 20.05.2017p., N 7937 від 22.05.2017p., N 7936 від 22.05.2017p., N 7956 від 22.05.2017p., N 7984 від 23.05.2017p., N 7992 від 23.05.2017p., N 7999 від 23.05.2017p., N 8003 від 23.05.2017p., N 8036 від 24.05.2017p., N 8103 від 24.05.2017p., N 8104 від 24.05.2017p., N 9152 від 25.05.2017p., N 9154 від 25.05.2017p., N 9181 від 26.05.2017р., N 9190 від 26.05.2017p., N 9191 від 26.05.2017p., N 9196 від 26.05.2017 p., N 9198 від 26.05.2017p., N 9200 від 26.05.2017р., N 9212 від 26.05.2017p., N 9275 від 29.05.2017p., N 9351 від 30.05.2017p., N 9367 від 30.05.2017p., N 9407 від 31.05.2017p., N 9416 від 31.05.2017p., N 9426 від 31.05.2017p., N 9495 від 01.06.2017p., N 9511 від 01.06.2017p., N 9512 від 01.06.2017p., N 9514 від 01.06.2017p., N 9577 від 02.06.2017р., N 9650 від 06.06.2017p., N 9655 від 06.06.2017p., N 9759 від 07.06.2017p., N 9760 від 07.06.2017p., N 9773 від 07.06.2017p., N 9846 від 08.06.2017р., N 9836 від 08.06.2017р., N 9908 від 09.06.2017р., N 9910 від 09.06.2017p., N 9924 від 09.06.2017р., N 9925 від 09.06.2017р., N 10006 від 12.06.2017р., N 10038 від 13.06.2017p., N 10057 від 13.06.2017p., N 10094 від 13.06.2017p., N 10183 від 15.06.2017p., N 10215 від 15.06.2017p., N 10216 від l5.06.2017p., N 10337 від 19.06.2017p., N 10523 від 21.06.2017p., N 10526 від 21.06.2017p., N 10592 від 22.06.2017p., N 10821 від 27.06.2017р., N 11001 від 29.06.2017р. (а.с.52-57,59-119) та довіреностями відповідача N 1 від 10.01.2017р., N 9 від 31.01.2017р., N 36 від 01.03.2017р. (а.с.51, 58, 116).

За вказаний товар відповідач розрахувався частково, сплативши 508115,74 грн., що підтверджуєтеся платіжними дорученнями з відмітками банківської установи № 80 від 23 січня 2017 року, № 86 від 30 січня 2017 року, № 91 від 31 січня 2017 року, № 92 від 03 лютого 2017 року, № 97 від 09 лютого 2017 року, № 100 від 13 лютого 2017 року , № 120 від 23 лютого 2017 року, № 126 від 24 лютого 2017 року, № 131 від 07 березня 2017 року, № 147 від 16 березня 2017 року, № 160 від 28 березня 2017 року, № 181 від 18 квітня 2017 року, № 5 від 10 травня 2017 року, № 27 від 19 травня 2017 року, № 35 від 24 травня 2017 року, № 71 від 23 червня 2017 року, № 81 від 19 липня 2017 року (а.с.42-50).

Залишок вартості товару в сумі 74535,86 грн. відповідачем сплачено не було.

Факт наявності боргу підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 08.08.2017р. (а.с.38-41).

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 74535,86 грн. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що відповідач несе відповідальність перед позивачем за порушення строків та повноти сплати коштів за товар та сплачує 3% річних від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання по перерахуванню коштів за товар, індекс інфляції та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вказану норму позивачем правомірно заявлено до стягнення 294,06 грн. 3 % річних за період 06.07.2017р. - 22.08.2017р. (правильність розрахунку перевірена судом).

Відповідно до п.7.3. Договору після витоку строку відстрочення платежу, в разі невиконання відповідачем грошового зобов'язання, відповідач за користування чужими грошима позивача зобов'язаний сплатити проценти за користування згідно ст..536 ЦК України у розмірі 30% річних від суми боргу.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 30% за користування чужими грошовими коштами нарахованих за період 06.07.2017р. - 22.08.2017р. у сумі 2940,59 грн. (правильність розрахунку перевірена судом).

В п. 6.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз"яснено, що стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов'язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 2940,59 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1684,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 22.08.2017р. № 3499 (а.с.9).

Проте, з позовних вимог на суму 77770,51 грн. судовий збір належить сплачувати в розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

Щодо надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 84,00 грн. позивач має право звернутися до суду з завою про повернення його з Державного бюжету.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Візин Річ" (вул. Половка, буд. 64, м. Полтава, 36010; ідентифікаційний код 40889560) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Крайт" (вул. М. Бірюзова, буд. 51А, м. Полтава, 36007; ідентифікаційний код 30336335) 74535грн. 86 коп. основного боргу, 2940 грн. 59 коп. процентів за користування чужими грошима, 294 грн. 06 коп. річних, 1600 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 09.10.2017р.

Суддя Безрук Т. М.