ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Справа № 910/12181/15
Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Палія В.В., Селіваненка В.П.
за участю представників сторінвід позивача - Волощук П.Ю., від відповідача - Родіна Т.М.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від07.06.2017
та на рішенняГосподарського суду міста Києва
від20.07.2015
у справі № 910/12181/15
за позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпроптеровськгаз"
до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
провизнання договору укладеним,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпроптеровськгаз" (далі - ПАТ "Дніпропетровськгаз") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") про визнання укладеним з 01.02.2015 між ПАТ"Дніпроптеровськгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України у редакції позивача, текст якого викладений у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2015 порушено провадження у справі №910/12181/15 за позовом ПАТ"Дніпроптеровськгаз" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання договору укладеним.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Чебикіна С.О.) від 20.07.2015 позов задоволено частково; визнано укладеним договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України на умовах визначених у резолютивні частині судового рішення з моменту набрання рішенням законної сили.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Жук Г.А. - головуючий суддя, судді Дикунська С.Я., Мальченко А.О.) від 07.06.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2015, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст.6, 627 ЦК України, ст. 179 ГК України, ст.71 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" та норми процесуального права ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.09.2017 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.10.2017.

Від ПАТ"Дніпроптеровськгаз" на адресу суду 29.09.2017 надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в якому позивач просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у 2004 році здійснило будівництво підвідного газопроводу середнього тиску до с. Нововознесенівска Синельниківського району Дніпропетровської області. Газопровід було підведено від с.Роздори.

Відповідно до акту Державної технічної комісії готовності закінченого будівництвом об'єкта експлуатації від 27.08.2004 ВАТ "Дніпропетровськгаз" (правонаступником якого є - ПАТ "Дніпропетровськгаз") було прийнято в експлуатацію ділянку газопроводу с. Нововознесенівка Сенельниківського району Дніпропетровської області загальною протяжністю 9,912 км.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Дніпропетровськгаз" є суб'єктом господарювання, основними видами діяльності якого є постачання та розподіл природного газу за регульованим тарифом, які проводяться на підставі виданих ліцензій: Ліцензія серії АВ № 527256 від 13.08.2010 р. на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ; Ліцензія серії АЕ № 295530 від 24.03.2015 р. на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ; Ліцензія серії АВ № 527257 від 13.08.2010 р. на постачання природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом; Ліцензія серії АЕ № 295531 від 24.03.2015 р. на постачання природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" є оператором Єдиної газотранспортної системи України, а саме - побудованого підвідного газопроводу від ГРС ВАТ "Укрнафта" до с с. Нововознесенівка Сенельниківського району Дніпропетровської області.

ПАТ "Дніпропетровськгаз" з метою впорядкування належного використання газорозподільних мереж, власником яких є ПАТ "НАК "Нафтогаз України", звернулося до ПАТ НАК "Нафтогаз України" з листом від 17.02.2015 вих. № 11/3-0060, в якому містилася пропозиція укласти договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, як такого, що не потребує передачу таких мереж на баланс позивача.

ПАТ НАК "Нафтогаз України" на зазначений вище лист відповіді не надав. Про результати розгляду проекту договору не повідомив, що і стало підставою для подання даного позову предметом якого є матеріально-правові вимоги ПАТ "Дніпропетровськгаз" до ПАТ НАК "Нафтогаз України" про визнання укладеним з 01.02.2015 між ПАТ "Дніпроптеровськгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України у редакції позивача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо плати за приєднання до мереж суб'єктів природних монополій" від 22.06.2012, який набрав чинності 01.01.2013, було доповнено Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" статтею 71, відповідно до якої власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових. Експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Встановивши, що ПАТ НАК "Нафтогаз України" є власником складових ЄГТСУ та, при цьому, не є газотранспортним або газорозподільним підприємством, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що згідно з положень вищенаведеного законодавства відповідач зобов'язаний укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством відповідний договір про експлуатацію складових газотранспортної системи.

Також, місцевим господарським судом встановлено, що запропонований позивачем до укладення відповідачу договір на експлуатацію складових ЄГТСУ відповідає умовам Типового договору на експлуатацію складових ЄГТСУ (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 07.03.2013 № 228 (чинна на момент розгляду справи в господарському суді першої інстанції).

З урахуванням вказаних обставин, пославшись на ч.2 ст. 187 ГК України, відповідно до якої день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше, місцевий господарським суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та внесення змін у п. 6.1 договору, що спірний договір набирає чинності з дня набрання даним судовим рішенням законної сили та діє до 31.12.2018.

Разом з тим, колегія суддів вважає висновки попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги ПАТ "Дніпропетровськгаз" до ПАТ НАК "Нафтогаз України" про визнання укладеним з 01.02.2015 між ПАТ"Дніпроптеровськгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України у редакції ПАТ "Дніпропетровськгаз".

Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо плати за приєднання до мереж суб'єктів природних монополій" від 22.06.2012, який набрав чинності 01.01.2013, було доповнено Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" статтею 71, відповідно до якої власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України, згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових. Експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 07.03.2013 № 228 затверджено Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Разом з тим, Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" втратив чинність з 01.10.2015, а постанова НКРЕ № 228 - 27.11.2015.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента, та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розглядаючи позовні вимоги ПАТ "Дніпроптеровськгаз" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що чинне на момент розгляду справи законодавство не містило прямої вказівки щодо обов'язку відповідача укласти з позивачем виключно договори на експлуатацію належних ПАТ "НАК "Нафтогаз України" складових ЄГТСУ, адже він як власник, відповідно до ст. 71 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" мав також право розпорядитися належними йому складовими ЄГТСУ шляхом передачі або у власність, або господарське відання чи користування газотранспортному/газорозподільному підприємству.

Поза увагою попередніх судових інстанцій також залишилось те, що діяльність позивача з розподілу природного газу регулюється Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затверджених постановою НКРЕ від 13.01.2010 №12. В п.2.1.1 Ліцензійних умов передбачено, що однією з достатніх підстав для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу є наявність у ліцензіата розподільних мереж, які перебувають у його власності чи користуванні. Вимог щодо передачі складових ЄГТС у експлуатацію на підставі Типового договору, затвердженого НКРЕ, Ліцензійні умови не містять.

Зазначених обставин суди попередніх інстанцій під час вирішення даного спору не врахували, також належним чином не перевірили чи мали сторони попередні домовленості та/або угоди щодо укладення спірного договору, у зв'язку з чим колегія суддів вважає передчасними висновки попередніх судових інстанцій про наявність правових підстав укладення договору між ПАТ "Дніпроптеровськгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України за рішенням суду.

Згідно із ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/12181/15 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Палій В.В.

Селіваненко В.П.