РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 Справа №910/10645/17

За позовомДержавної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт ТВ";
Простягнення 131 473,02 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Дубовий О.В., представник за довіреністю від 15.09.2017 № 89;
Від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація "Українське агентство авторських та суміжних прав" звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт ТВ" 86 700,00 грн. заборгованості зі сплати авторської винагороди за ліцензійним договором від 19.01.2016 № ТЕ-03/16, 7 337,38 грн. інфляційних втрат, 1 640,14 грн. 3 % річних, 20 000,00 грн. штрафу, 15 765,50 грн. пені.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10645/17 від 03.07.2017, яку призначено до розгляду на 19.09.2017.

У судове засідання, призначене на 19.09.2017, відповідач уповноваженого представника не направив. Судом встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт ТВ" правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористалося, відзиву на позовне заяву не надало, заявлені вимоги не оспорило, витребувані документи від нього суду не надходило. Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, які містять достатньо відомостей для вирішення спору по суті.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача борг, штрафні санкції та нарахування за ст. 625 Цивільного кодексу України у зв'язку з порушеннями грошових зобов'язань за укладеним сторонами договором.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі - Державна організація "Українське агентство авторських та суміжних прав" є організацією колективного управління в розумінні Закону України "Про авторське право і суміжні права", тобто, організацією, що управляє на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і не має на меті одержання прибутку, що заснована на державній власності, належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та є державною неприбутковою, некомерційною організацією, яка створена згідно з наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 25.07.2013 № 392-н на базі Державного підприємства "Українське агентство авторських та суміжних прав".

19.01.2016 Державна організація "Українське агентство авторських та суміжних прав", виступаючи як організація колективного управління уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт ТВ" ліцензійний договір № ТЕ-03/16, згідно з яким позивач від імені авторів та їх правонаступників, включаючи іноземних, надав відповідачеві (за текстом договору - користувачеві) право (невиключну ліцензію) на публічне сповіщення шляхом передачі в ефір творів зі свого репертуару на території України та інших країн в межах зони впевненого прийому сигналу зі супутникового ретранслятора, а відповідач зобов'язався виплачувати позивачеві авторську винагороду (роялті).

Згідно з п. 2.3 укладеного договору він поширюється на немайнові права авторів; права виконавців, виробників фонограм, відеограм, організацій мовлення; публічне сповіщення за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (повторного публічного сповіщення) шляхом трансляції та (або) ретрансляції; передачу в ефір оприлюднених літературних (музично-літературних, літературно-драматичних композицій), музичних, музично-драматичних творів, а також музичних творів, спеціально створених для супроводження драматичних творів, якщо такі твори сповіщуються повністю (в тому числі частинами з продовженням0 або частково (частини); будь-які інші способи та види використання творів, не зазначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 2.4 договору сума авторської винагороди (роялті), яка сплачується користувачем за надання виключного права на публічне сповіщення шляхом передачі в ефір творів з репертуару позивача становить 2% від доходів користувача, але не менше ніж 17 000,00 грн. за кожен календарний квартал. Визначена сторонами сума винагороди не залежить від тривалості та кількості використання творів.

У п. 2.5 договору сторони погодили перелік обов'язків, яких має дотримуватися користувач під час дії договору і використання творів з репертуару Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав", зокрема, вести поточний облік творів та їх авторів і не пізніше 25-ти днів після закінчення кожного кварталу (25 квітня, 25 липня, 25 жовтня, 25 січня) перераховувати на поточний рахунок позивача суму авторської винагороди, розраховану відповідно до п. 2.4 та п. 5.2 договору (п.п. 2.5.1); надавати позивачеві безпосередньо або через представника звіт про публічно сповіщені твори за формою, наведеною у додатку 1 до договору та в електронному вигляді у форматі Excel (п. 2.5.2); надавати звіт про використані музичні твори в рекламі, що публічно сповідувалась в ефір за формою, наведеною у додатку 3 до договору та в електронному вигляді у форматі Excel (п.п. 2.5.3); надавати для підписання заповнений акт із зазначенням інформації про доходи, одержані з того виду діяльності користувача, у процесі якого відбувається публічне сповіщення творів за формою, наведеною у додатку 2 до договору (п.п. 2.5.4); надавати належним чином засвідчені копії документів бухгалтерської звітності з відміткою державного органу (статистики, податкової служби) про прийняття за відповідний звітний період згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 (п.п. 2.5.5).

Строк дії описаного договору встановлено у п. 5.1, де вказується, зо договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2016 року. При цьому, сторони розуміють і погоджуються, що умови цього договору також застосовуються до відносин, які виникли між ними з 01.01.2016 і до моменту укладення цієї угоди. Всі зобов'язання користувача, що виникли під час дії даного договору, залишаються в силі до їх повного виконання.

Згідно з п. 5.2 дія договору автоматично продовжується строком на 1 рік з одночасним підвищенням розміру мінімального платежу авторської винагороди, зазначеної у п. 2.4 договору, на 10 % щороку, - і так із року в рік.

Внаслідок розірвання чи припинення договору, користувач не має права на публічне сповіщення творів з репертуару Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав".

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач порушив договірні зобов'язання та не перераховував позивачеві авторську винагороду (роялті) у визначений строк та розмірах з 01.01.2016 по 31.03.2017.

Обов'язок доказування відповідно до п. 4 ч 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач, який був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не подав суду доказів належного виконання зобов'язань за договором у встановлений строк, а тому, зважаючи на встановлені судом обставин та наявні в матеріалах даної справи докази, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням такого.

Згідно з нормами ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як стверджує позивач, відповідач не виконує прийняті на себе за ліцензійним договором обов'язки щодо звітування та перерахування авторської винагороди (роялті) з 01.01.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, наявність простроченої заборгованості підтвердив не спростував.

Доказів належної оплати та подання звітів станом на 19.09.2017 суду подано не було.

13.04.2017 позивач надіслав відповідачу претензію від 11.04.2017 № 04.03/1146 про сплату суми боргу та штрафних санкцій.

Відповідь на вказану претензію не надійшла, кошти не сплачено.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив як умови ліцензійного договору, так і положення діючого законодавства, що регулює правовідносини господарюючих суб'єктів.

На підставі встановлених судом обставин справи, позовні вимоги про стягнення 86 700,00 грн. боргу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, що перевірений судом та приймається як належний. Так, судом встановлено, що за кожен квартал 2016 року позивач заявив до стягнення по 17 000,00 грн. авторської винагороди та 18 700,00 грн. за перший квартал 2017 року, тобто на 10 % більше у 2017 році, що відповідає п. 5.2 договору.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 7 337,38 грн. інфляційних втрат, 1 640,14 грн. 3 % річних, 20 000,00 грн. штрафу, 15 765,50 грн. пені.

Статтею ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 2.6 договору сторони погодили, що у разі невиконання користувачем п.п. 2.5.2, 2.5.3, 2.5.4, 2.5.5 договору він зобов'язаний сплатити позивачеві штраф в розмірі 1 000,00 грн. за кожне порушення кожного пункту. Сплата штрафу не звільняє користувача від обов'язку сплати авторської винагороди (роялті) і (або) надання звіту про публічно сповіщені твори, звіту про використані музичні твори в рекламі, що публічно сповідувались в ефір, акту про виплату авторської винагороди та надання звітів чи інших, передбачених договором документів.

У п. 2.7 договору було встановлено, що у разі затримки платежів, передбачених п. 2.4 та п.п. 2.5.1 користувач зобов'язаний виплатити позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день затримки. Сплата пені не звільняє користувача від обов'язку сплати авторської винагороди (роялті). При цьому, нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У разі невиконання умов договору, Державна організація "Українське агентство авторських та суміжних прав" залишає за собою право звернутися до суду з позовом про примусове стягнення авторської винагороди, пені, сплати штрафу, надання звіту та іншої документації, зазначеної у ліцензійному договорі (п. 2.8).

Зважаючи на доведеність факту прострочення відповідача у правовідносинах з позивачем за ліцензійним договором від 19.01.2016 № ТЕ-03/16, з огляду на умови даного договору та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги видаються правомірними і обґрунтованими.

Відповідно до уточненого розрахунку суду, проведеного з урахування строків оплати за договором (не пізніше 25.04.2016, 25.07.2016, 25.10.2016 та 25.01.2017) розмір інфляційних втрат за час прострочення становить 8 410,95 грн., 3 % річних 1 606,30 грн., пені 15 215,68 грн., а саме:

сумаперіод простроченняінфляційні втратипеня3 % річних
17 00026.04.2016-20.06.20172 627,675 841,63588,25
17 00026.07.2016-20.06.20172 667,024 335,78461,10
17 00026.10.2016-20.06.20171 849,623 026,87332,55
18 70026.01.2017-20.06.20171 266,642 011,40224,40
Всього: 8 410,9515 215,681 606,30
Зважаючи на відсутність у суду правовий і процесуальних підстав для виходу за межі позовних вимог в цій їх частині, позовні вимоги про стягнення інфляційного збільшення суми боргу підлягають задоволенню на суму 7 337,38 грн. за розрахунком позивача, у решті - за розрахунком суду.

Позовні вимоги про стягнення штрафу на кожне порушення щодо подання звітів на загальну суму 20 000,00 грн. підлягають повному задоволенню.

За наведених обставин, позов задовольняється частково, а судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Естейт ТВ" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13-в, офіс 84, ідентифікаційний код 35533400) на користь Державної організації "Українське агентство авторських та суміжних прав" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 41-А, офісне приміщення 1, 2, 3, ідентифікаційний код 31025266) 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн. боргу, 7 337 (сім тисяч триста тридцять сім) грн. 38 коп. інфляційної складової боргу, 1 606 (одну тисячу шістсот шість) грн. 30 коп. 3 % річних, 15 215 (п'ятнадцять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 68 коп. пені, 20 000 (двадцять тисяч) грн. штрафу та 1 962 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 02.10.2017 р.