ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 р. Справа №917/1304/17

За позовом Державного публічного товариства "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", вул. Мечникова, 16-а, м. Київ, 01601

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руда", с. Грабарівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37013

про стягнення 7 019, 02 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.03.2017 р.

від відповідача: не з'явився

04.102017р. здійснюється фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 07/14 від 14.04.2014 р. в розмірі 255 970,17 грн., з яких: 199 107, 72 грн. - основний борг; 11 001,94 грн. - пеня; 37 356,63 грн. - інфляційні втрати; 8 503,88 грн. - 3 % річних.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на порушення строків оплати по договору фінансового лізингу та надав суду детальний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився та до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому посилається на неправильний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, зокрема щодо порядку та періоду нарахування.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює неявку представника відповідача у судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01 червня 2011 року між Державним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Руда" (відповідачем) укладено Договір фінансового лізингу № 16-11-67стс-фл/2017 (далі - Договір).

За умовами Договору, Лізингодавець передав Лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк Предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного Лізингоодержувачем, та визначений у додатку до Договору предмет Лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах Договору.

Додатком №1 визначено Предмет лізингу - Трактор ХТЗ-17221-31 з каркасною кабіною, модулем диспетчеризації "Дрозд К-1" і комплектом ЗІП (а.с.17).

Строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між Сторонами (п.2.2).

Відповідно до п.3.4.3 Договору, Лізингоодержувач зобов"язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Додатком №2 визначено графік сплати лізингових платежів (а.с.18).

За несплату частково або повністю лізингових платежів протягом 30 календарних днів або порушення правил утримання чи використання Предмета лізингу на вимогу Лізингодавця зобов"язаний протягом 17 календарних днів повернути Предмет лізингу, підписати акт приймання-передачі та надати товарну та податкову накладні на суму залишкової вартості. У разі відмови повернути Предмет лізингу повинен відшкодувати витрати на підставі виставленого Лізингодавцем рахунку (п.3.4.4).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що за користування предметом лізингу Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості Предмета лізингу в розмірі 15% його вартості включаючи ПДВ, на який не нараховується лізинговий платіж в частині комісії за організацію поставки Предмета лізингу;

- комісію за організацію поставки Предмета лізингу в розмірі 7% (без ПДВ) від суми невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу;

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу;

- комісію за супроводження договору в розмірі 7% річних від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими платежами вартості Предмета лізингу.

На підставі виставленого Лізингодавцем рахунку, Лізингоодержувач протягом трьох днів перераховує:

- попередній лізинговий платіж в розмірі, визначеному пунктом 4.1 Договору;

- комісію за організацію поставки техніки в розмірі, визначеному пунктом 4.1 Договору.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що датою сплати попереднього платежу та комісії за організацію поставки техніки є дата надходження коштів на рахунок Лізингодавця.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_2 передачі №13 від 27.07.2011 року лізингова компанія передала ТОВ "Руда" предмет лізингу (а.с.21).

Порушуючи умови Договору та графік сплати Товариство з обмеженою відповідальністю "Руда" не сплачувало вчасно платежі.

Враховуючи положення п.7.1 Договору та ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 4015,72 грн., 3% річних - 348,02 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2655,28 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України підставою виникнення господарських зобов'язань є, зокрема, господарські договори та інші угоди, передбачені законом.

Так, відповідно до п. 1 ст. 808 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно п. 7.1 Договору, за порушення строків сплати лізингових платежів Лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зважаючи на заперечення відповідача надав суду детальний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Дослідивши поданий розрахунок судом встановлено:

- пеня нарахована на суму заборгованості 47410,38 грн. за період з 29.07.2014р. по 29.09.2014р. в розмірі 2045,79 грн.; заборгованість 45976,80 грн. за період з 28.01.2015р. по 29.01.2015р. в розмірі 70,54 грн.; заборгованість 45260,02 грн. за період з 28.04.2015р. по 29.04.2015р. в розмірі 148,80 грн.; заборгованість 40959,29 грн. за період з 30.04.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 4015,72 грн. Всього на суму 4015,72 грн.

- 3% річних на суму заборгованості 47410,38 грн. за період з 29.07.2014р. по 29.09.2014р. в розмірі 245,49 грн.; заборгованість 45976,80 грн. за період з 28.01.2015р. по 29.01.2015р. в розмірі 7,56 грн.; заборгованість 45260,02 грн. за період з 28.04.2015р. по 29.04.2015р. в розмірі 7,44 грн.; заборгованість 40959,29 грн. за період з 30.04.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 87,53 грн. Всього на суму 348,02 грн.

- на заборгованість в сумі 47410,38 грн. індексація нарахована за серпень та вересень 2014 року в розмірі 1754,18 грн.; на заборгованість в розмірі 40959,29 грн. за травень 2015 року в розмірі 901,10 грн. Всього 2655,28 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до п.7.1 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними та такими, що підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

З огляду на викладене судом відхиляються заперечення відповідача.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 33 - 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руда" (с. Грабарівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37013, код ЄДРПОУ 3246467) на користь Державного публічного товариства "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" (вул. Мечникова, 16-а, м. Київ, 01601, ) заборгованість Договором №116-11-67 стс-фл/217 від 01.06.2011р. в розмірі 7 019,02 грн. з яких пеню в розмірі 4 015,72 грн., 3% річних в розмірі 348,92 грн., інфляційні втрати - 2 655,28 грн., а також 1600,00 грн. витрати на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.