ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року Справа № 916/966/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В.,
Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Віртус"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017
у справі Господарського суду№ 916/966/17 Одеської області
за заявоюПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Порто-Франко"
доМалого приватного підприємства "Віртус"
провизнання банкрутом
В С Т А Н О В И В :

подана Малим приватним підприємством "Віртус" (далі - скаржником) касаційна скарга від 07.08.2017 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №916/966/17 не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України, касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити перелік доданих до скарги документів.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини касаційної скарги від 07.08.2017, предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції від 19.07.2017, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду від 30.05.2017 про відмову Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Порто-Франко" в порушенні провадження у справі про банкрутство Малого приватного підприємства "Віртус" (том 2, а.с. 123 - 126, том 3, а.с. 187 - 195).

Отже, ставка судового збору за подання скаржником касаційної скарги на постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції від 30.05.2017 з направленням справи №916/966/17 до місцевого господарського суду для розгляду на стадію підготовчого засідання, обчислюється виходячи із ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні заяви про порушення справи про банкрутство, та становить 120% від її розміру.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України відповідно до Ухвали від 09.10.2015 у справі №922/1191/13 у подібних правовідносинах на предмет застосування положень Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про порушення справи про банкрутство Малого приватного підприємства "Віртус" ініціюючий кредитор звернувся до місцевого господарського суду 20.04.2017 (вх. №1027/17) (том 1, а.с. 3 - 38). Отже, ставка судового збору за подання ініціюючим кредитором заяви про порушення даної справи про банкрутство становила 16 000 грн. (10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2017), що узгоджується з положеннями частини 1 статті 4 та підпункту 9 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на квітень 2017.

Відтак, оскаржуючи до Вищого господарського суду України постанову апеляційного суду від 19.07.2017 у даній справі, боржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 19 200 грн. (16 000 * 120%).

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, про що роз'яснено пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013.

Отже, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду, при цьому, ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій з боку держави, не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах та не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи до Вищого господарського суду України постанову апеляційного суду від 19.07.2017, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції від 30.05.2017 про відмову в порушенні щодо боржника провадження у справі про банкрутство, скаржник не надав належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених порядку та розмірі, при цьому, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення у справі, обґрунтовуючи його складним фінансовим станом підприємства-боржника та відсутністю у нього коштів для сплати судового збору на момент звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою у серпні 2017.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 19.07.2017 у даній справі, колегія суддів касаційного суду не знаходить підстав для задоволення клопотання боржника від 07.08.2017 про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення положень статей 33, 34 ГПК України Малим приватним підприємством "Віртус" не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом визначеного статтею 1118 ГПК України строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі до прийняття судом касаційної інстанції рішення за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України відмовляє Малому приватному підприємству "Віртус" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №916/966/17.

За таких обставин, касаційна скарга боржника не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. При цьому, виходячи з положень частини 3 статті 1113 ГПК України, скаржник вправі повторно звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Малому приватному підприємству "Віртус" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги від 07.08.2017 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №916/966/17.

2. Касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Віртус" від 07.08.2017 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №916/966/17 повернути скаржнику.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко