ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Справа № 916/392/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Грек Б.М.,
Вовк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 та рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2017 у справі № 916/392/17

за позовомДепартаменту комунальної власності Одеської міської ради
доДочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
третя особаОдеська міська рада
проусунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,
за участю представників

позивача: Мудрової Я.В.,

відповідача: Халдая І.В.,

третьої особи: не з'явились,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Одеської міської ради) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з нежитлових приміщень першого поверху № 101, загальною площею 794, 1 м2 за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-а.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.03.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені судові рішення колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Одеська міська рада 09.12.1999 прийняла рішення № 460-ХХІІІ "Про передачу будівель і споруд здравниць закритого акціонерного товариства (ЗАТ) "Укрпрофоздоровниця", яким, зокрема, вирішила: прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Одеси (після повного погашення заборгованості ЗАТ "Укрпрофоздоровниця") житлові будинки, розташовані на вул. Піонерській, 28, вул. Тополевій, 17, пров. Обсерваторному, 6, вул. Чорноморській, 2-а; відмінити рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 601 від 09.07.1999 "Про передачу відомчого житлового фонду, будівель та споруд здравниць ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" до комунальної власності міста".

В свою чергу закрите акціонерне товариство "Укрпрофоздоровниця" 13.03.2000 звернулось до Приморської райадміністрації з листом № 10-14/60, в якому просило оформити свідоцтво про право власності на належні йому будинки, зокрема, по вул. Чорноморська, 2а.

У серпні 1999 року комісією, склад якої затверджено розпорядженням міськвиконкому, проведено обстеження житлового будинку за адресою: вул. Чорноморська, 2-а, що належить ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", за результатами якого складено акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, у якому зазначено, що відображене в акті майно прийнято комісією 30.03.2000.

Одеським міським головою 31.03.2000 винесено розпорядження № 243-01р "Про прийняття на баланс житлових підприємств Приморської, Суворовської, Київської районних адміністрацій зовнішніх інженерних мереж, житлових будинків, сімейних гуртожитків. будівель закритого акціонерного товариства (ЗАТ) "Укрпрофоздоровниця", п. 1 якого уповноважено голів Приморської, Суворовської та Київської райадміністрації, управління житлово-комунального господарства провести прийом-передачу на баланс житлових підприємств житлових будинків, сімейних гуртожитків, будівель, зокрема, за адресою вул. Чорноморська, 2а, з усіма вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями, зовнішніми мережами тепло-, водопостачання, водовідведення в існуючому технічному стані. Пунктом 3 зазначеного розпорядження уповноважено Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості внести зміни у реєстраційні документи з зазначенням власника на житлові будинки, сімейні гуртожитки та будівлі - Одеська міська рада.

Одеською міською радою 28.04.2000 прийнято рішення "Про надання згоди щодо передачі з колективної власності до комунальної власності територіальної громади м. Одеси об'єктів комунального призначення, інженерних мереж, будівель та споруд санаторіїв закритого акціонерного товариства (ЗАТ) "Укрпрофоздоровниця", п. 4 якого внесено зміни до рішення міської ради № 460 від 09.12.1999, а саме: вирішено вважати такими, що втратили чинність п.п. №№ 1.1, 1.2 рішення № 460 від 09.12.1999; пункт 1.2.1. вважати п. 1.2 і викласти його в новій редакції: "житлові будинки, розташовані за адресами: м. Одеса, вул. Піонерська, 28, вул. Піонерська, 28/1, вул. Піонерська, 28/2, вул. Тополєва, 17, пров. Обсерваторний, 6, вул. Чорноморська, 2-а".

В свою чергу, за результатами розгляду листа закритого акціонерного товариства "Укрпрофоздоровниця" від 13.03.2000 за №10-14/60 Приморською районною адміністрацією 18.05.2000 видано розпорядження № 474, яким вирішено видати ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" свідоцтво про право власності на житлові будинки та господарські будівлі, які розташовані на прибудинкових територіях, зокрема, за адресою: вул. Чорноморська, 2а, та зобов'язано ОМБТІ та РОН провести реєстрацію свідоцтв, виданих ЗАТ "Укрпрофоздоровниця".

На виконання зазначеного розпорядження Приморська районна адміністрація виконкому Одеської міської ради видала ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" свідоцтва про право власності, в тому числі й свідоцтво про право власності № 8 на багатоквартирний будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-а, на підставі якого КП "ОМБТІ та РОН" 26.06.2000 за № 3298-стр.41-кн20м/с зареєструвало право колективної власності на цей будинок за ЗАТ "Укрпрофоздоровниця".

Разом з тим, 29.11.2001 Приморською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради видано розпорядження № 1158, яким вирішено анулювати, зокрема, свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Чорноморська, 2-а та зобов'язано ОМБТІ та РОН анулювати реєстрацію свідоцтво про право власності, видане ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" на зазначений будинок.

Загальними зборами акціонерів ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 22.01.2003 прийнято рішення про створення дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський", затверджено його статут та вирішено здійснити його державну реєстрацію.

На виконання зазначеного рішення 24.04.2003 складено акт приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу Дочірньому підприємству "Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" Одеським дочірнім підприємством ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", за яким ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" передає, а Дочірнє підприємство "Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" приймає майно у володіння та користування, у тому числі згідно з додатком до акта до строки балансу 030, 031, 032 на 01.04.2003.

Рішенням головного лікаря дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" 12.03.2007 затверджено Положення про Філію "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) "Чайка" дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця". Відомості про створення Філії 16.03.2007 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Звертаючись до суду з даним позовом Департамент комунальної власності Одеської міської ради зазначив, що нежитлові приміщення першого поверху № 101, загальною площею 794,1 м2, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-а належать до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, використовуються відповідачем під розміщення дитячого садка "Чайка" без будь-яких законних підстав та правовстановлюючих документів, а тому, на думку позивача, зазначені дії відповідача порушують права та охоронювані законом інтереси територіальної громади м. Одеси, у зв'язку з чим відповідача необхідно виселити з займаних ним приміщень на користь позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що житловий будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-а, ніколи не перебував у державній власності, а відтак застосування положень Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" до відносин, пов'язаних з передачею майна ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" до майна територіальної громади, є протиправним. Доказів скасування свідоцтва про право власності за № 8 від 18.05.2000 матеріали справи не містять, отже воно є чинним. При цьому суди обох інстанцій зазначили, що правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, не відносяться до компетенції позивача. У зв'язку з цим, враховуючи, що право вимагати усунення перешкод у користуванні майном має виключно володіючий власник, проте ані позивач, ані територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради фактично ніколи не володіли спірними нежитловими приміщеннями, а тому суди відмовили у задоволенні позову.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про відмову в позові, з огляду на таке.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 318 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 зазначеного Кодексу учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

Колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що із зазначеним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна.

Таким чином, як правильно зазначено місцевим господарським судом, предметом заявленого позову є вимога неволодіючого власника до незаконно володіючої цим майном особи з усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим до предмету доказування у даній справі входить наявність права власності позивача на спірне приміщення та відповідних повноважень Департаменту комунальної власності, а також наявність/відсутність правової підстави для зайняття зазначеного приміщення відповідачем.

Разом з тим, судами обох інстанцій встановлено, що посилаючись на приналежність нежитлових приміщень 1-го поверху в буд. 2-А по вул. Чорноморська у м. Одесі до власності територіальної громади м. Одеси, позивач не надав доказів, що вищезазначений будинок будь-коли належав чи належить територіальній громаді м. Одесі на праві власності.

Посилання позивача як на підставу виникнення права власності на прийняття рішень Одеської міської ради № 460-ХХІІІ "Про передачу будівель і споруд здравниць закритого (ЗАТ) "Укрпрофоздоровниця", комісійний акт від 30.03.2000, розпорядження Одеського міського голови № 243-01р від 31.03.2000 "Про прийняття на баланс житлових підприємств Приморської, Суворовської, Київської районних адміністрацій зовнішніх інженерних мереж, житлових будинків, сімейних гуртожитків. будівель закритого акціонерного товариства "Укрпрофоздоровниця", рішення Одеської міської ради від 28.04.2000 "Про надання згоди щодо передачі з колективної власності до комунальної власності територіальної громади м. Одеси об'єктів комунального призначення, інженерних мереж, будівель та споруд санаторіїв закритого акціонерного товариства "Укрпрофоздоровниця" визнані апеляційним судом юридично неспроможними, оскільки вищезазначені рішення та розпорядження не були реалізовані шляхом проведення за територіальною громадою м. Одеси державної реєстрації права власності на їх підставі на спірні нежитлові приміщення ані до 01.01.2013, ані після цієї дати.

Згідно з ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, як встановлено судами обох інстанцій, оскільки позивач не надав доказів, що вищезазначений будинок будь-коли належав чи належить територіальній громаді м. Одесі на праві власності, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог, позаяк за ст. 391 Цивільного кодексу України саме власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Доводи ж позивача, що територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради набула право власності на спірні нежитлові приміщення першого поверху по вул. Чорноморська, 2-а в м. Одесі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 "Про розмежування державного майна між загальножержавно (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" та рішення Одеської обласної ради народних депутатів "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області" від 25.11.1991 № 266-ХХІ не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки зазначені обставини не були встановлені у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарських судів з огляду на відсутність доказів передання та приймання відповідного нерухомого майна.

Враховуючи викладене, беручи до уваги позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14, відповідно до якої повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, а також беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного та рішення місцевого господарських судів у даній справі.

Керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 - без змін.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Грек Б.М.
Вовк І.В.