КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа№ 910/21794/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тарасенко К.В.

Куксова В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Іващенко О.В.

від відповідача: Бараболя В.І.

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Приватного підприємства "Науково-технічне підприємство "Український центр нерухомого майна"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

про стягнення 65 515,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 в задоволенні позовних вимог ПАТ "Київенерго" до ПП "Науково-технічне підприємство "Український центр нерухомого майна" про стягнення 65 515,31 грн. - відмовлено повністю.

Рішення суду про відмову у задоволенні позову мотивовано тим, що позивач не довів суду, що факти самовільного без облікового підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії за адресами: м. Київ, вул. Гончара, 39 (стоянка автомобілів) та м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 36, кв. 10, відбулися саме відповідачем, що виключає можливість стягнення з нього грошових коштів у розмірі 65 515,31 грн. в якості відшкодування завданої шкоди із заявлених в позовній заяві правових підстав.

Не погоджуючись з прийнятим по справі рішенням, ПАТ "Київенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати наведене рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Київенерго" в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом порушено загальні принципи судочинства, закріплені в ст. 125 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.ст. 38, 43 Господарського процесуального кодексу України, без належного з'ясування та обговорення усіх обставин справи, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. Крім того, апелянт наголошував на тому, що оскаржуване ним рішення було винесено без участі представника позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2017, справу №910/21794/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 розподілено для розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 04.04.2017.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017, у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному та судді Власова Ю.Л. у відпустці, які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, відповідно до підпунктів п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/21794/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.04.2017 для розгляду справи №910/21794/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 справу прийнято до провадження колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л., розгляд справи призначено на 23.05.2017.

04.04.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останній в додаткове обґрунтування апеляційної скарги наголошував на тому, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у розгляд справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва». Також, апелянт вказував на те, що відповідач знав про складення актів про порушення від 26.10.2015 № 46653 та від 06.11.2015 № 46678 та про засідання комісії, за результатами яких складено відповідні протоколи від 01.12.2015 № 3109 та від 30.11.2015 № 4147, які не оскаржувались відповідачем і відповідач не скористався правом, передбаченим п. 6.42 ПКЕЕ щодо їх оскарження. Крім того, апелянт наголошував на тому, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту, що підприємство є споживачем електричної енергії в розумінні приписів Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, а тому має нести відповідальність за порушення вказаних нормативно - правових актів, оскільки відповідно до п. 1.2 ПКЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі догвору. Водночас, зі змісту інших положень ПКЕЕ (п.п 1 п. 10.2) вбачається, що даний термін необхідно застосовувати у значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

23.05.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, відповідач в обґрунтування заперечень посилався на те, що відповідач не має жодного акту про порушення ПКЕЕ № 46653 за адресою: м.Київ, вул. Гончара, 39 від 26.10.2015 та акт № 46678 від 06.11.2015 за адресою м.Київ, бул. Шевченка, 36, кв. 10, не приймав участі у їх складанні та перевірках, у відповідача відсутні укладені догвори про постачання/користування електроенергією за відповідними адресами, у відповідача відсутні на балансі прилади обліку та акти технічної перевірки, а також відповідачу не належать на будь-якому праві об'єкти нерухомого майна, на яких відповідачем проводились перевірки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва", розгляд справи відкладено на 08.06.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

07.06.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшли додаткві пояснення, в яких останній наголошував на тому, що під час складання акту порушення від 26.10.2015 № 46653 присутній представник відповідача ОСОБА_1, а також був попереджений під підпис про проведення комісії з розгляду актів порушення на 16.11.2015, під час складання акту порушення від 06.11.2015 № 46678 присутній представник відповідача ОСОБА_1, а також був попереджений під підпис про проведення комісії з розгляду актів порушення на 30.11.2015. Крім того, Акт порушення від 26.10.2015 № 46653 складено за самовільне підключення від ГРЩ житлового будинку за адресою: О.Гончара, 39, а Акт порушення від 06.11.2015 № 46678 складено за самовільне підключення в поетажному щиті житлового будинку за адресою: бул. Шевченка,36.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/21794/16 відкладено на 15.06.2017, а також зобов'язано Київську міську державну адміністрацію надати інформацію: - з якого часу та на балансі якої з обслуговуючих організацій відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації перебувають житлові будинки за адресою: м.Київ, вул.О.Гончара,39, та м.Київ, бульвар Т.Шевченка,36; зобов'язано Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію надати інформацію: - з якого часу та на балансі якої з обслуговуючих організацій відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації перебувають житлові будинки за адресою: м.Київ, вул.О.Гончара,39, та м.Київ, бульвар Т.Шевченка,36.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.06.2015, а також повторно зобов'язано надати Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію та Київську міську державну адміністрацію надати інформацію.

27.06.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП"Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" - надійшли письмові пояснення по справі, в яких останній вказував на те, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" є балансоутримувачем майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесеного до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації. Так, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації було передано частину майна територіальної громади міста Києва, перелік якого міститься в додатку 10 до розпорядження. Розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 «Про закріплення майна за КП «Керуюча дирекція» (стара назва), майно згідно з додатком на праві господарського відання закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва». Відповідно до додатку до розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 09.02.2011 № 80, в переліку майна, переданого на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», будинок № 39 на вул.. О.Гончара відсутній, які будинок № 36 на бульв. Т.Шевченка (наявні лише будинки № № 36-А, 36-Б, та 36/14 літ. «В» на бульв. Т.Шевченка). Іншою інформацією відносно будинків № 39 на вул.. О.Гончара та № 36 на бульв. Т.Шевченка КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського райну м.Києва» - не володіє.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/21794/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.06.2017 для розгляду справи №910/21794/16 за апеляційною скаргою ПуПАТ "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 справу прийнято до провадження колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В., розгляд справи призначено на 18.07.2017.

17.07.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла відповідь № 062/01/10-6984 від 13.07.2017 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 щодо надання інформації. Зокрема повідомлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» жилі будинки пна бульв. Тараса Шевченка, 36А, 36Б, 36/14 літ. В належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» передані до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації та закріплені ан балансі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва". Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності на нежитлову будівлю загальною площею 40 кв.м. на вул. Олеся Гончара, 39 зареєстровано за Громадською організацією «Київський центр культури та освіти».

Судове засідання 18.07.2017 не відбулось у зв'язку з лікарняним головуючого судді.

Після виходу головуючого судді з лікарняного, розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017, у зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/21794/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.07.2017 для розгляду справи №910/21794/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Київенерго" сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тарасенко К.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 справу прийнято до провадження колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Куксов В.В., Тарасенко К.В., розгляд справи призначено на 19.09.2017.

В судовому засіданні 19.09.2017 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.09.2017 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" в судове засідання 19.09.2017 представників не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином (поштове повідомлення 890).

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами та присутності представників позивача та відповідача, за відсутності третьої особи.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 65 515,31 грн. вартост самовільно спожитої електроенергії, посилаючись на те, що в порушення Правил користування електричною енергією відповідач самовільно здійснив підключення електрообладнань до електричних мереж ПАТ "Київенерго" без дозволу та без оплати за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої теплової енергії у розмірі 65 515,31 грн.

В обгрунтуванян заперечень позовних вимог відповідач наголошував на тому, що відповідач вказував, що не є власником або балансоутримувачем нерухомого майна, стосовно якого були складені акти про порушення, а також між сторонами відсутні будь-які договірні відносини з приводу отримання послуг електропостачання.

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 26.10.2015 та 06.11.2015 уповноваженими представниками ПАТ "Київенерго" було зафіксовано факти самовільного без облікового підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії за адресами: м. Київ, вул. Гончара, 39 (стоянка автомобілів) та м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 36, кв. 10.

Про вказані обставини комісією ПАТ "Київенерго" були складені відповідні Акти про порушення №46653 від 26.10.2015 та №46678 від 06.11.2015.

Згідно Актів про порушення №46653 від 26.10.2015 та №46678 від 06.11.2015 зафіксовано, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та приписи Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996.

На підставі вказаних актів про порушення, комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго" були прийняті рішення, оформлені протоколами №2984 від 16.11.2015 та №4147 від 30.11.2015, згідно яких вирішено провести нарахування до сплати вартості необлікованої електричної енергії на загальну суму 65 515,31 грн.

Як зазначав позивач, Акт порушення від 26.10.2015 № 46653 складено за самовільне підключення від ГРЩ житлового будинку за адресою: О.Гончара, 39, а Акт порушення від 06.11.2015 № 46678 складено за самовільне підключення в поетажному щиті житлового будинку за адресою: бул. Шевченка,36. Під час складання акту порушення від 26.10.2015 № 46653 присутній представник відповідача ОСОБА_1, а також був попереджений під підпис про проведення комісії з розгляду актів порушення на 16.11.2015. Під час складання акту порушення від 06.11.2015 № 46678 присутній представник відповідача ОСОБА_1, а також був попереджений під підпис про проведення комісії з розгляду актів порушення на 30.11.2015.

Крім того, апелянт у письмових поясненнях вказував на те, що Акт порушення від 26.10.2015 № 46653 складено за самовільне підключення від ГРЩ житлового будинку за адресою: О.Гончара, 39, а Акт порушення від 06.11.2015 № 46678 складено за самовільне підключення в поетажному щиті житлового будинку за адресою: бул. Шевченка,36.

Внаслідок виявлених та зафіксованих порушень, позивачем були виставлені відповідачу, як споживачу, рахунки на оплату не облікованої електричної енергії.

Спір у справі виник у зв'язку з відмовою відповідача відшкодовувати вартість самовільно спожитої електричної енергії на загальну суму 65 515,31 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (надалі - "Правила"), встановлено, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом пункту 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок самовільного підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії, ПАТ "Київенерго" було складено акти про порушення №46653 від 26.10.2015 №46678 від 06.11.2015, згідно яких зафіксовано самовільне підключення від ГРЩ житлового будинку за адресою: О.Гончара, 39, та самовільне підключення в поетажному щиті житлового будинку за адресою: бул. Шевченка,36 у м.Києві, про що також складено відповідні схеми.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як підтверджується протоколами №2984 від 16.11.2015 та №4147 від 30.11.2015 комісією з розгляду актів про порушення Правил прийнято рішення про проведення нарахування за вказаними вище актами згідно з пунктом 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. (надалі - "Методика"), яка застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2 Методики).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, за наслідками засідання вказаної комісії прийняті рішення про проведення нарахування до сплати відповідачем вартості не облікованої електричної енергії на загальну суму 65 515,31 грн., і вказані рішення позивача, оформлені протоколами №2984 від 16.11.2015 та №4147 від 30.11.2015, прийняті саме відносно відповідача, як особи, яка порушила ПКЕЕ.

Згідно наявних у справі матеріалів, споживачем в актах про порушення №46653 від 26.10.2015 №46678 від 06.11.2015 був визначений головний інженер Підприємства ОСОБА_1, який особисто підписав вказані акти. Також вказана особа на підставі довіреностей особисто підписала протоколи засідання комісії №2984 від 16.11.2015 та №4147 від 30.11.2015.

Згідно долучених позивачем до матеріалів справи копій довіреностей №1766/вих. від 23.10.2015 та №1932/вих. від 30.11.2015, громадянин ОСОБА_1 був уповноважений підписувати відповідні акти та протоколи комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ "Київенерго".

В свою чергу, дослідивши копії довіреностей №1766/вих. від 23.10.2015 та №1932/вих. від 30.11.2015, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені довіреності були видані на ім'я ОСОБА_1 не відповідачем, а Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", у зв'язку з чим позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні в подальшому суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження факту існування повноважень у особи, яка від імені відповідача підписала акти про порушення №46653 від 26.10.2015 №46678 від 06.11.2015 та протоколи засідання комісії №2984 від 16.11.2015 та №4147 від 30.11.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином, для донарахування споживачу суми електроенергії визначальним є факт порушення ПКЕЕ з боку особи, яка вчинила правопорушення. Якщо ж таку особу встановити неможливо, то відповідає власник майна, або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння).

Як встановлено судом апеляційної інстанції в процесі розгляду справи в апеляційному порядку, позивачем не надано ні суду першої інстанції під час розгляду спору, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження факту володіння відповідачем на будь-якій правовій підставі нерухомим майном, що знаходиться за адресами: м. Київ, вул. Гончара, 39 (стоянка автомобілів) та м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 36, кв. 10 (квартира).

При цьому, місцезнаходженням відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є: 04107, м. Київ, вул. Новозабарська, 21.

Крім того, в процесі апеляційного розгляду справи ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 зобов'язано Київську міську державну адміністрацію надати інформацію: - з якого часу та на балансі якої з обслуговуючих організацій відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації перебувають житлові будинки за адресою: м.Київ, вул.О.Гончара,39, та м.Київ, бульвар Т.Шевченка,36; зобов'язано Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію надати інформацію: - з якого часу та на балансі якої з обслуговуючих організацій відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації перебувають житлові будинки за адресою: м.Київ, вул.О.Гончара,39, та м.Київ, бульвар Т.Шевченка,36; уповноважено представника Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на отримання від Київської міської державної адміністрації та від Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчених документів.

17.07.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла відповідь № 062/01/10-6984 від 13.07.2017 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 щодо надання інформації. Зокрема повідомлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» жилі будинки пна бульв. Тараса Шевченка, 36А, 36Б, 36/14 літ. В належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» передані до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації та закріплені ан балансі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва". Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності на нежитлову будівлю загальною площею 40 кв.м. на вул.. Олеся Гончара, 39 зареєстровано за Громадською організацією «Київський центр культури та освіти».

Крім того, згідно пояснень третьої особи - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" - остання є балансоутримувачем майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесеного до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації. Так, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації було передано частину майна територіальної громади міста Києва, перелік якого міститься в додатку 10 до розпорядження. Розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 «Про закріплення майна за КП «Керуюча дирекція» (стара назва), майно згідно з додатком на праві господарського відання закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва». Відповідно до додатку до розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 09.02.2011 № 80, в переліку майна, переданого на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», будинок № 39 на вул.. О.Гончара відсутній, які будинок № 36 на бульв. Т.Шевченка (наявні лише будинки № № 36-А, 36-Б, та 36/14 літ. «В» на бульв. Т.Шевченка). Іншою інформацією відносно будинків № 39 на вул.. О.Гончара та № 36 на бульв. Т.Шевченка КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського райну м.Києва» - не володіє.

Копії вищенаведених документів приймаються судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на приписи ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і суд апеляційної інстанції, керуючись наданими йому правами, здійснює їх оцінку в сукупності з усіма обставинами справи з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених в ст. 125 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.ст. 38, 43 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене вище та дослідивши обставини справи в сукупності та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем всупереч приписам ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено належними засобами доказування, що саме відповідач здійснив самовільне підключення та є споживачем електроенергії на спірних приміщеннях (стоянці та квартирі), має на балансі прилади обліку або є власником вказаних приміщень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем, як особою, на яку процесуальним законом покладено обов'язок доведення своїх вимог належними та допустимими доказами згідно вищенаведених приписів процесуального закону, не доведено факту, що саме відповідач є самовільним споживачем електричної енергії в розумінні приписів Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією, у зв'язку з чим відсутні обумовлені законом підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення вказаних нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Здійснивши перегляд справи в апеляційному порядку, суд апеляційнї інстанції, керуючись ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку, що оскільки позивач не довів обставини того, що саме відповідачем здійснено самовільне без облікового підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії за адресами: м. Київ, вул. Гончара, 39 (стоянка автомобілів) та м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 36, кв. 10, як і здійснено споживання такої енергії, а тому обумовлені законом підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 65 515,31 грн. як вартість самовільно спожитої електроенергії - відсутні, у зв'язку з чим позов за наведених позивачем обставин та поданих доказів, - задоволенню не підлягає.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду України у справі № 3-38гс11 від 16.05.2011 як на підставу задоволення позову, судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

У постанові Верховного Суду України у справі № 3-38гс11 від 16.05.2011 зазначено, що товариство звернулося із заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 12 січня 2011 року у справі № 15/147/10 за позовом Товариства до Запорізького обласного обєднання Української спілки ветеранів Афганістану (далі Спілка) про стягнення суми за спожиту електричну енергію, на підставі неоднакового застосування останнім положень статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України, внаслідок чого було ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах щодо стягнення з відповідачів вартості електричної енергії, спожитої без укладення договорів на її постачання. Зокрема, у постанові зазначено, що відповідач за відсутності договору про постачання електричної енергії самовільно підключив електроустановки переданого йому в користування офісного приміщення до електричної мережі позивача, комісія постачальника, розглянувши вказаний акт на своєму засіданні, на підставі підпункту 5 пункту 2.1 Методики прийняла рішення, оформлене протоколом від 10 вересня 2009 року, про нарахування відповідачу вартості спожитої необлікованої електричної енергії, у звязку з чим останньому до сплати було виставлено рахунок на суму 10 822,55 грн. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість (частина 2 статті 1213 ЦК України). Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, позивач згідно з вимогами Правил та відповідно до приписів Методики виставив відповідачу до сплати рахунок за самовільно спожиту електроенергію, який в обумовлений строк так і не було оплачено. Відповідно до частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки судами нижчих інстанцій встановлено, що сторони не перебувають між собою в договірних відносинах, Товариство цілком обґрунтовано заявило позов про стягнення з відповідача суми боргу на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України.

Таким чином, у справі № 3-38гс11 спір виник внаслідок неоднакового застосування положень статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України при вирішенні спорів щодо стягнення з відповідачів вартості електричної енергії, спожитої без укладення договорів на її постачання, зокрема і у випадку встановлення факту самовільного підключення відповідача, що підтверджено належними доказами.

При цьому, за наслідками розгляду справи № 910/21794/16 судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем, як особою, на яку процесуальним законом покладено обов'язок доведення своїх вимог належними та допустимими доказами згідно приписів процесуального закону, не доведено факту, що саме відповідач є самовільним споживачем електричної енергії в розумінні приписів Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією, у зв'язку з чим відсутні обумовлені законом підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення вказаних нормативно-правових актів.

Крім того, доводи апелянта, наведені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та відхиляються судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, подавав у справу заяви та клопотання, і не був позбавлений права надати будь-які свої додаткові пояснення шляхом їх надання через канцелярію суду або поштовим направленням на адресу суду, і неявка представника позивача в судове засідання не є перешкодою для винесення судом рішення.

Крім того, згідно з ч.3 п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 - у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/21794/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21794/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді К.В. Тарасенко

В.В. Куксов