ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
04 жовтня 2017 року Справа № 912/1939/17
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі: головуючого судді Макаренко Т.В., суддів Вавренюк Л.С., Тимошевська В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/1939/17
за позовом Приватного підприємства "АГРО-ЛЕНД"
до відповідача Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)"
за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної установи "УСТИНІВСЬКИЙ ВИПРАВНИЙ ЦЕНТР (№37)"
про стягнення 7 554 361,44 грн.
та зустрічним позовом Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)"
до Приватного підприємства "АГРО-ЛЕНД"
про визнання договору недійсним частково
Приватне підприємство "АГРО-ЛЕНД" звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№37)" кошти за фактично виконані позивачем роботи/надані послуги в сумі 1 056 784,00 грн, штрафні санкції за п. 6.8. Договору на суму 317 035,20 грн, збитки від закупівлі матеріалів невикористаних у договорі підряду добрив на суму 1 786 000,00 грн. посівного матеріалу 1 026 629,64 грн. та паливно-мастильних матеріалів на суму 956 312,60 грн., упущену вигоду відповідно до умов договору в сумі 2 411 600,00 грн. та сплачений судовий збір.
Ухвалою від 05.07.2017 господарським судом прийнято вказану позовну заяву до розгляду і порушено провадження у справі № 912/1939/17, судове засіданні призначено на 22.08.2017 о 12:00 год.
До початку розгляду справи по суті 22.08.2017 до господарського надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№37)" до Приватного підприємства "АГРО-ЛЕНД" з вимогою визнати недійсним частину правочину - пункт 6.8 наступного змісту: "В разі дострокового розірвання договору з ініціативи замовника, замовник зобов'язується сплатити Підряднику на протязі трьох банківських днів всю суму заборгованості та штраф в розмірі 30% від суми заборгованості" та пункт 6.9 наступного змісту "Підрядник зобов'язується без згоди замовника за будь-яких обставин в односторонньому порядку не розривати договору до закінчення календарного року та завершення повного циклу сільськогосподарських робіт. В разі дострокового розірвання договору з ініціативи підрядника останній компенсує замовнику всі збитки, заподіяні внаслідок розірвання договору та втрачену вигоду" Договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт № Г-36 від 07.03.2014 року.
Ухвалою господарського суду від 28.08.17 прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" про визнання договору недійсним частково у справі № 912/1939/17 для спільного розгляду з первісним позовом. Сплату судового збору за зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" відстрочено до винесення рішення у даній справі.
Квитанцією № 14 від 07.09.17 позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
У судовому засіданні 04.10.17 винесено рішення, яким у задоволенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовом відмовлено повністю. Визнано недійсним пов'язаний з предметом позову договір підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт за № Г-36 від 07.03.2014, укладений між ОСОБА_1 підприємством "Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління ДПтС України в Кіровоградській області (№37) та Приватним підприємством "АГРО-ЛЕНД", зобов'язання за вказаним договором припинено на майбутнє.
В ході розгляду спору господарським судом встановлено, що відповідно до положень Статуту Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37), (нова редакція) ідентифікаційний код 08680264, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 06.12.2016 року № 359, ОСОБА_1 підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37) (надалі - Підприємство), засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України (далі - Уповноважений орган управління).
Підприємство безпосередньо підпорядковане Міністерству юстиції України, яке здійснює управління ним безпосередньо або через територіальні органи Міністерства юстиції України - міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації та входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Інших документів щодо підстав використання земельних ділянок господарському суду не подано.
При цьому господарським судом враховано положення Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент укладення спірної угоди.
Так, в силу вимог статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Отже, право постійного користування земельною ділянкою здійснюється шляхом реалізації таких правомочностей як володіння і користування.
В першому абзаці пункту 1 розділу X "Перехідні положення" цього кодексу зазначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до норм статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення спірної угоди), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 126 цього кодексу (в тій же редакції) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
ОСОБА_1 підприємством "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" не надано суду належних доказів на підтвердження набуття права власності чи права постійного користування на спірні земельні ділянки, що є предметом договору № Г-36 від 07.03.2014 на момент укладення цього договору.
Статтями 122, 123 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Надання земельних ділянок державної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади.
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Так, відповідно до частини І статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.
Всупереч вказаним норм законодавства, не набувши права власності чи права користування земельною ділянкою, ОСОБА_1 підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" нею фактично розпорядилось. Так, за умовами Договору Замовник доручив, а Підрядник зобов'язався надати послуги з обробітку сільськогосподарських угідь у відповідності з агротехнічними нормами із застосуванням прогресивних технологій на площах, вказаних Замовником, а Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи /надані послуги та здійснити їх оплату на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 2.3. Договору підряду № Г-36 від 07.03.2014 попередньо погоджений обсяг робіт згідно з Додатком № 2 (Перелік земельних ділянок, які підлягають обробітку згідно Договору), складає 1300 га.
Додатком № 2 до Договору визначено перелік земельних ділянок із зазначенням їх площі.
В ході розгляду спору судом встановлено, що сторонами фактично вчинялись дії, направлені на виконання умов договору аж до травня 2017 року.
Врахувавши зазначене, господарський суд дійшов висновку, що відповідач за первісним позовом використовував спірну земельну ділянку без правовстановлючих документів, а уклавши такий договір з приватним підприємством "Агро-Ленд", ОСОБА_1 підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" перевищило господарську компетенцію.
З огляду на вказане господарським судом на підставі п.1 ст. 83 ГПК України, ч.1 статті 207 Господарського кодексу України, 1, 2 статті 203, ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України визнано недійсними Договір підряду № Г-36 від 07.03.2014 з моменту його укладення, а зобов'язання за вказаниим договором визнано припиненими на майбутнє.
Вказане свідчить про недоліки в діяльності Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" .
Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
Відповідно до п. 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.
Згідно з п. 5.2 вказаної постанови окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Керуючись ст.ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Господарський суд Кіровоградської області у строк до 04.11.2017.
Ухвалу може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її винесення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Суддя Л.С. Вавренюк
Суддя В.В. Тимошевська