РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017Справа №910/11389/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амікс-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт»

про стягнення заборгованості в розмірі 66 550,29 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Ткаченко Н.В., за довіреністю;

від відповідача: Рогач В.К., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Амікс-Сервіс» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 66 550,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору підряду № 14/05-14-Б від 14.05.2014 на виконання робіт на будівництві об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському районі м. Києва» ТОВ «Аміск-Сервіс» виконало передбачені договором роботи, проте ТОВ «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт», в порушення умов договору, зобов'язання з оплати виконаних робіт не виконало, у зв'язку із чим виникла заборгованість в розмірі 66 550,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11389/17, розгляд справи призначено на 31.07.2017.

24.07.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання 31.07.2017 з'явився та подав заяву про відсутність аналогічного спору, представник відповідача не з'явився.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив його.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, а також у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 про порушення провадження у справі № 910/11389/17 та задоволенням клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 11.09.2017.

11.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, визнає позовні вимоги, але зазначає про відсутність його вини у виникненні заборгованості, з огляду на те, що з боку позивача почалось порушення умов виконання договору, зокрема термінів їх закінчення, виконання з недоліками, а потім працівники позивача взагалі перестали виконувати роботи і відповідач вимушений був неодноразово надсилати позивачу листи, претензії № 16-4/01-76 від 18.04.2016, № 16-4/42-140 від 22.06.2016 разом з угодою про розірвання Договору та № 16-4/22/1-177 від 29.07.2016. Відповідач також зазначає, що таке рішення було прийнято на підставі положень пункту 5.1.4, підпунктів 12.10.1, 12.10.3, 12.10.4 та 12.10.5 пункту 12.10 та пункту 15.4 Договору з врахуванням неодноразових порушень відповідачем договірних зобов'язань та припинення з листопада 2015 року виконання робіт на об'єктів. Таким чином, відповідач зазначає, що на даний час спірний Договір є розірваним. Також, відповідач зазначає, що борг у розмірі 66 550,29 грн. перед позивачем виник у відповідача в результаті невиконання своїх зобов'язань з боку замовника ТОВ «Граніт-Плюс». У зв'язку з вказаними обставинами, відповідач просить суд розстрочити сплату заборгованості позивача у розмірі 66 550,29 грн. на шість місяців, сплачуючи по 11 091,71 грн. щомісячно.

Представники сторін у судове засідання 11.09.2017 з'явились та подали клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене клопотання та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд його задовольнив та продовжив строк вирішення спору у справі №910/11389/17 на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 11.09.2017 судом було оголошено перерву до 25.09.2017.

25.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та пояснення щодо розстрочення сплати заборгованості, у яких позивач зазначив, що враховуючи визнання відповідачем позову, погоджується на розстрочення виконання рішення лише на три місяці.

Представники сторін у судове засідання 25.09.2017 з'явились.

У судовому засіданні 25.09.2017 судом було оголошено перерву до 02.10.2017.

У судове засідання 02.10.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 02.10.2017 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав та просив суд розстрочити виконання рішення суду.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» (далі з замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амікс-Сервіс» (далі - підрядник, позивач) укладено Договір № 14/05-14-Б на виконання робіт на будівництві об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському районі м. Києва» (далі - Договір), за умовами якого, підрядник зобов'язується за завданням замовника, на свій ризик, власними силами та засобами виконати з належною якістю та відповідно до наданої замовником Проектної документації і здати замовнику виконанні роботи (далі - роботи), зазначені в п. 1.2 цього Договору, на будівництві об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському районі м. Києва» (далі - об'єкт), а також належним чином виконати інші взяті на себе за цим Договором зобов'язання.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що замовник зобов'язується передати підряднику затверджену Проектну документацію та Будівельний майданчик (фронт робіт), організувати та координувати виконання підрядником робіт на об'єкті, прийняти виконанні підрядником роботи у встановленому чинним в Україні законодавством та цим Договором порядку і оплатити їх.

У пункті 1.2 Договору сторонами визначено перелік та обсяг робіт, що виконуються за цим Договором:

- монтаж вентиляторів димовидалення паркінга, обсяг яких визначений у локальних кошторисах № 2-1-1 та № 2-1-2, що є додатком до Договірної ціни № 1 (Додаток № 1 до цього Договору);

- монтажні та пусконалагоджувальні роботи систем вентиляції та димовидалення паркінга, обсяг яких визначений у локальних кошторисах № 2-1-1, № 2-1-2 та № 2-1-3, що є додатком до Договірної ціни № 2 (Додаток № 3 до Договору) та Договірної ціни № 3 (Додаток № 4 до цього Договору), (далі - роботи).

Відповідно до п. 2.4 Договору строк виконання робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є Додатком № 5 до цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору вартість робіт за цим Договором (Договірна ціна) згідно з Договірною ціною № 1 (Додаток № 2 до Договору), Договірною ціню № 2 (Додаток № 3 до Договору) та Договірною ціною № 3 (Додаток № 4 до Договору) становить 1 342 821,76 грн. в т.ч. ПДВ (20%) - 223 803,63 грн. з урахуванням вартості матеріалів.

Із них:

- монтаж вентиляторів димовидалення паркінга, згідно Договірної ціни № 1 (Додаток № 2 до цього Договору), становить 122 536,73 грн. в т.ч. ПДВ (20%) - 20 422,79 грн., з урахуванням вартості матеріалів;

- монтажні та пусконалагоджувальні роботи систем вентиляції та димовидалення паркінга, згідно Договірної ціни № 2 (Додаток №3 до Договору) та Договірної ціни № 3 (Додаток № 4 до Договору), становить 1 220 285,03 грн. в т.ч. ПДВ (20%) - 203 380,84 грн. з урахуванням вартості матеріалів.

У відповідності до пунктів 3.1.1 та 3.1.2 Договору договірна ціна нараховується відповідно до державних будівельних норм України ДБН Д.1.1-1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва». Вартість ресурсів, забезпечення якими здійснюється підрядником, визначається на підставі первинних документів (рахунки-фактури, накладні і т.і.), якими підтверджується факт їх придбання підрядником.

За умовами пункту 3.2 Договору договірна ціна, вказана у п. 3.1 цього Договору, є приблизною (динамічною). Остаточне визначення розміру Договірної ціни здійснюється після виконання підрядником усіх робіт по фактично виконаним обсягам робіт з урахуванням фактичної вартості ресурсів, шляхом підписання, у разі необхідності між сторонами відповідної додаткової угоди (додаткового договору) про внесення до Договору змін та доповнень, пов'язаних з цим.

За умовами пункту 3.7.4 Договору оплата виконаних робіт по цьому Договору здійснюється замовником щомісячно (у поточному місяці за минулий місяць) за фактично виконані підрядником роботи у звітному місяці, шляхом перерахування грошових коштів замовником на поточний рахунок підрядника упродовж 15-ти банківських днів з дати підписання Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 уповноваженими представниками сторін з урахуванням розміру штрафних санкцій за порушення умов цього Договору, які мали місце при виконанні робіт у звітному місяці, та за умови обов'язкового надання підрядником разом з Актами № КБ-2в та довідками № КБ-3 усієї передбаченої чинним в Україні законодавством виконавчої документації на виконанні у звітному місяці роботи та податкових накладних на суму таких робіт (згідно з п. 10.8 Договору), а також за обов'язкової умови фактичного отримання на час здійснення платежу фінансування в необхідному обсязі від замовника будівництва об'єкта (ТОВ Граніт-Плюс») за договором генерального підряду № 17/09-10-Б36А, укладеним 19 вересня 2010 року між ТОВ «Граніт» (замовником за цим договором) та ТОВ «Граніт-Плюс».

У відповідності до п. 5.1.4 Договору замовник має право відмовитись від Договору в будь-який час до закінчення виконання робіт шляхом направлення підряднику відповідного письмового повідомлення з визначенням дати розірвання Договору. Таке повідомлення має бути направлено підряднику не пізніше за 15 днів до дати розірвання Договору. При цьому замовник зобов'язаний оплатити підряднику фактично виконану частину робіт та вартість ресурсів. Придбаних для виконання робіт до отримання ним повідомлення замовника про розірвання Договору. Підрядник упродовж п'яти робочих днів з дати такого повідомлення надає замовнику на підписання документи, які підтверджують фактичний обсяг виконаних робіт, в т.ч. Акти № КБ-2в та Довідки № КБ-3, акти звірок взаєморозрахунків, податкові накладні на всю суму виконаних робіт за усіма наданими Актами № КБ-2в та Довідками № КБ-3, будівельний майданчик (фронт робіт) результат виконаних робіт залишки невикористаних ресурсів, у повному обсязі проектну і необхідну виконавчу документацію та інші необхідні документи, які замовник має розглянути, узгодити з підрядником та підписати упродовж наступних 5 робочих днів, після чого в строк до 15 наступних робочих днів здійснити з підрядником остаточні взаєморозрахунки (з урахуванням сплачених замовником авансових платежів (передоплати), переданих підряднику ресурсів і їх залишку, штрафних санкцій у разі виявлення сторін наміру щодо їх застосування.

За умовами пункту 10.1 Договору замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи щомісячно шляхом підписання Актів № Кб-2в та Довідок № КБ-3, які є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи (з урахуванням ресурсів підрядника, сплачених замовником авансових платежів (передоплати), нарахованих неустойок (штрафів, пені) за кожен відповідний звітний місяць. Підписання сторонами Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 є підтвердженням факту виконання певного обсягу робіт певної вартості за конкретний звітний місяць і не свідчить підтвердженням повного і остаточного виконання підрядником зобов'язань за Договором. Документом, що підтверджує повне і остаточне виконання підрядником зобов'язань за Договором, крім визначених гарантійних зобов'язань (розділ 11 цього Договору) є підписаний сторонами остаточний акт приймання-передачі робіт за Договором (Додаток № 6 до Договору).

У відповідності до п. 10.2 Договору підрядник не пізніше 20 (двадцятого) числа звітного місяця, в якому були виконанні роботи, готує чотири примірники Акту № Кб-2в та чотири примірники Довідки № КБ-3 із зазначенням в них обсягу та вартості виконаних робіт, підписує їх і надсилає замовнику у паперовому вигляді разом з підтверджуючими документами (копіями накладних) вартості ресурсів та необхідної виконавчої документації у технологічно можливих обсягах. У разі отримання замовником Актів № КБ-2в та/або Довідок № КБ-3, що не підписані підрядником, та/або без підтверджуючих документів (копії накладних на поставку) вартості ресурсів, а також необхідної виконавчої документації, наданої у технологічно можливих обсягах, замовник залишає їх без розгляду, відсилає їх підряднику і не приймає роботи до того часу, поки підрядник не надасть на підписання належним чином оформлені та укомплектовані документи.

Згідно з п. 10.3 Договору замовник упродовж п'яти робочих днів після отримання від підрядника Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 зобов'язаний:

- прийняти виконані належним чином роботи, підписати Акти № КБ-2в і Довідки № КБ-3 та повернути підряднику два примірники підписаного Акту № КБ-2в і два примірники підписаної Довідки № КБ-3, або

- надати підряднику мотивовану письмову відмову в підписанні Актів № КБ-2в і Довідок № КБ-3.

У разі, якщо упродовж п'яти робочих днів після отримання Актів № КБ-2в і Довідок № КБ-3 замовник не підпише Акти № КБ-2в і Довідки № КБ-3 або не надасть мотивовану письмову відмову у їх підписанні, підрядник має право в односторонньому зробити відмутку у них про це та оскаржити до суду відмову замовника у підписанні Актів № КБ-2в і Довідок № КБ-3.

У відповідності до п. 15.4.3 Договору. він може бути розірваний достроково за ініціативою та/або односторонньому порядку будь-якою із сторін - у випадках та у порядку, передбачених цим Договором. Одностороння відмова підрядника від Договору (одностороннє розірвання Договору підрядником), за виключенням випадків, передбачених чинним в Україні законодавством та цим Договором, забороняється.

Як зазначає позивач, ним було виконано свої обов'язки за Договором, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, однак відповідач не розрахувався за виконані позивачем роботи у повному обсязі.

При цьому позивач зазначає, що всі акти приймання виконаних будівельних робіт, складені на виконання умов Договору, можна поділити на дві частини:

1. безспірні - акти за червень 2014 - листопад 2015 років, підписані обома сторонами;

2. спірні - акти за липень 2016 року. не підписані відповідачем. Та які є предметом розгляду у справі № 910/17948/16.

Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість відповідача по безспірним актам становить 66 550,29 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із статтями 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором будівельного субпідряду.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ст. 843 ЦК України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було беззаперечно прийнято роботи на загальну суму 1 200 673,29 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) 06/14-04 за червень 2014 року на суму 266 815,04 грн., № 07/14-08 за липень 2014 року на суму 149 736,16 грн., № 08/14-05 за серпень 2014 року на суму 207 282,11 грн., № 09/14-03 за вересень 2014 року на суму 53 738,62 грн., № 11/14-15 за листопад 2014 року, № 112/14-05 за грудень 2014 року на суму 42 793,48 грн., № 01/15-01 за січень 2015 року на суму 64 773,91 грн., № 03/15-07 за березень 2015 року на суму 9 739,01 грн., № 04/15-07 за квітень 2015 року на суму 10 096,94 грн., № 05/15-07 за травень 2015 року на суму 39 711,65 грн., № 06/15-09 за червень 2015 року на суму 17 040,95 грн., № 09/15-05 за вересень 2015 року на суму 50 640,86 грн., № 09/15-09 за вересень 2015 року на суму 226 229,20 грн. та № 11/15-08 за листопад 2015 року на суму 8 846,20 грн. підписаними сторонами та скріпленими їх печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 3.7.4 Договору оплата виконаних робіт по цьому Договору здійснюється замовником щомісячно (у поточному місяці за минулий місяць) за фактично виконані підрядником роботи у звітному місяці, шляхом перерахування грошових коштів замовником на поточний рахунок підрядника упродовж 15-ти банківських днів з дати підписання Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 уповноваженими представниками сторін з урахуванням розміру штрафних санкцій за порушення умов цього Договору, які мали місце при виконанні робіт у звітному місяці, та за умови обов'язкового надання підрядником разом з Актами № КБ-2в та довідками № КБ-3 усієї передбаченої чинним в Україні законодавством виконавчої документації на виконанні у звітному місяці роботи та податкових накладних на суму таких робіт (згідно з п. 10.8 Договору), а також за обов'язкової умови фактичного отримання на час здійснення платежу фінансування в необхідному обсязі від замовника будівництва об'єкта (ТОВ Граніт-Плюс») за договором генерального підряду № 17/09-10-Б36А, укладеним 19 вересня 2010 року між ТОВ «Граніт» (замовником за цим договором) та ТОВ «Граніт-Плюс».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач розрахувався за виконані позивачем роботи лише частково, на суму 1 134 123 грн., що підтверджується платіжним дорученнями № 5122 від 17.06.2014 на суму 57 123 грн., № 5185 від 19.06.2014 на суму 50 000 грн., № 5341 від 03.07.204 на суму 100 000 грн., № 5432 від 11.07.2014 на суму 50 000 грн., № 5880 від 29.08.2014 на суму 100 000 грн., № 6174 від 30.09.2014 на суму 100 000 грн., № 6550 від 04.11.2014 на суму 50 000 грн., № 6649 від 11.11.2014 на суму 70 000 грн., № 6665 від 13.11.2014 на суму 50 000 грн., № 34 від 15.01.2015 на суму 257 000 грн., № 2439 від 08.10.2015 на суму 50 000 грн., № 2556 від 20.10.2015 на суму 100 000 грн., № 2669 від 03.11.2015 на суму 100 000 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем за Договором роботи, які прийняті відповідачем без зауважень, складає 66 550,29 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому, відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Суд також враховує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, з метою отримання коштів від ТОВ «Граніт-Плюс».

Разом з тим, відповідач у поданому 11.09.2017 відзиві та наданими у судовому засіданні усними поясненнями, визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 66 550,29 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідачем було додано до відзиву клопотання про розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 (далі - Постанова) розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2 Постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У своєму клопотанні про розстрочку виконання рішення відповідач (заявник) зазначає, що згідно Акту звірки розрахунків від 04.09.2017 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 36 ТОВ «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» передала замовнику ТОВ «Граніт-Плюс» актів виконаних робіт на загальну суму 209 541 923,34 грн., в той же час отримала коштів на суму 209 092 702,85, а отже заборгованість замовника будівництва перед генеральним підрядником складає 449 220,49 грн.

Крім того, представником позивача 25.09.2017 було подано пояснення, у яких він не заперечував проти задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення строком на три місяці.

Щодо можливості розстрочення виконання рішення в частині судового збору, Пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» N 7 від 21 лютого 2013 року зазначив, що за змістом статті 121 ГПК господарський суд не позбавлений права в порядку, передбаченому цією статтею, вирішити питання про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зокрема і в тій частині, що стосується стягнення сум судового збору (або інших судових витрат).

Дослідивши додані до заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду документи, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, а також врахувавши те, що позивач не заперечує проти заяви про розстрочку виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення на 3 місяці.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» (01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 11; ідентифікаційний код: 35624424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Амікс-Сервіс» (41100, Сумська обл., місто Шостка, вулиця Леніна, будинок 5; ідентифікаційний код: 36386067) заборгованість в розмірі 66 550 (шістдесят шість тисяч п'ятсот п'ятдесят) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/11389/17 на загальну суму 68 150,29 грн. на 3 місяці, згідно з наступним графіком:

МісяцьРікСума грн.
Жовтень201722 716,77
Листопад201722 716,76
Грудень201722 716,76

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.10.2017.

Суддя О.А. Грєхова