ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2017 Справа № 904/7924/17

За позовом Комунального підприємства "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП", м.Кривий Ріг

про зобов'язання укласти договір

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 393 від 16.03.2017 р., юрисконсульт 1 категорії

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "КОМЕНЕРГОСЕРВІС" Дніпровської міської ради (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд зобов'язати Відповідача укласти Договір №757/02-15 з Позивачем на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води; стягнути з Відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Договір №757/02-15 від 01.12.2012р. про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води Відповідачем не підписано, технічної можливості щодо відключення від системи опалення приміщення, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Червоного Казацтва, 22, приміщення №145 є неможливим, що призводить до погіршення фінансового становища Позивача.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

копію рішення дніпропетровської міської ради №39/48 від 15.07.2009р.;

копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №11721643 від 28.10.2013р.;

копію супровідного листа №86 від 21.06.2016р.;

копію акту приймання-передачі нерухомого майна за договором оренди №2-1/11 від 01.11.2015р.;

копію проекту договору №757/02/15 від 01.12.2015р.;

копію довіреності представника.

Під час судового засідання представник Позивача подав клопотання про долучення документів (арк.с. 32-35):

копію обстеження вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване за адресою вул.Червоного Казацтва, буд. 22, прим. 145 від 14.09.2017 року з фото приміщення;

копію довіреності.

Відповідач в судові засідання, призначені на 07.09.2017р. та 03.10.2017р., не з'явився, заперечень проти позову не надав, представника в судове засідання не направив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 27, 31).

В судовому засіданні 03.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровської міської ради №39/48 від 15.07.09р. "Про створення комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачів лівобережної частини міста Дніпропетровська, з функцією транспортування та постачання теплової енергії (арк.с. 19).

26.01.2016 року Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП" було направлено два проекта договору про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води №757/02-15 від 01.12.2012р. до приміщення, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Червоного Козацтва, 22, приміщення №145.

Договір про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води №757/02-15 від 01.12.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНІНВЕСТГРУПП" не підписано.

Посилаючись на положення ст.24 Закону України та ст.275 ГК України, Позивач просить суд зобов'язати Відповідача укласти Договір №757/02-15 з Позивачем на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Отже, суд при вирішенні спору керується наступними нормами чинного законодавства.

Свобода договору належить до загальних засад цивільного законодавства відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України.

За положеннями ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 ст.187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Частиною 3 ст.179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.3 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Частиною другою статті 24 зазначеного Закону також встановлено, що одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що Позивав не довів наявність правових підстав для примушення Відповідача укласти з ним договір на постачання теплової енергії, оскільки суб'єкт теплопостачання не обтяжений законним обов'язком укласти договір на теплопостачання з конкретною теплопостачальною організацією, якщо це технічно можливо.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач фактично отримує послуги з теплопостачання. Так, з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №11721643 від 28.10.2013р. (арк.с.20) вбачається, що Відповідач придбав у 2003 році за договором купівлі-продажу нежитлове приміщення №145 на вул.Червоного .Козацтва в буд.22 у м.Дніпропетровську. Проте, чи знаходилось на момент пропозиції Позивача укласти договір зазначене нежитлове приміщення у власності Відповідача, Позивач не довів. За вимогою суду надати відомості щодо особи, яка фактично користується спірним приміщенням та послугами з теплоенергії, Позивачем подано до справи копію акта обстеження вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване за адресою вул.Червоного Казацтва, буд. 22, прим. 145 від 14.09.2017 року з фото приміщення (арк.с.32-34), з огляду яких факт користування Відповідачем спірним приміщенням та споживання останнім теплоенергії судом не убачається.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33 ГПК України).

Суд вважає, що у випадку доведення теплопостачальною організацією факту споживання суб'єктом тепла, ця організація не позбавлена права стягнути вартість безпідставно спожитої теплоенергії. В той же час за предметом спору про спонукання Відповідача укласти договір на теплопостачання правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32,33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.10.2017

Суддя ОСОБА_2