Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" жовтня 2017 р. Справа № 906/650/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Савчук І.С., довіреність №180717 від 18.07.2017р.,

від відповідача: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал групп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотех Сістемс"

про стягнення 42883,38 грн.

Спір розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 96 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 38300,00 грн. безпідставно набутих коштів, 443,86 грн. 3% річних, 2189,36 грн. інфляційних, 1950,16 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

04.10.2017р. до суду по факсу надійшло повідомлення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області за вих.№02-33/1528 від 04.10.2017р. в якому зазначено, що у зв'язку зі зміною місцезнаходження суб'єкта підприємницької діяльності - ТОВ "Біотех Сістемс", реєстраційна справа вказаної юридичної особи відповідно до чинного законодавства з супровідним листом райдержадміністрації від 22.08.2017р. передана іншому суб'єкту, уповноваженому зберігати реєстраційні справи.

До повідомлення доданий супровідний лист Народицької районної державної адміністрації Житомирської області за вих.02-33/12-71 від 22.08.2017, яким направлено реєстраційну справу ТОВ "Біотех Сістемс" Запорізькій районній державній адміністрації.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить копія реєстру на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 25.09.2017.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Водночас судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем ТОВ "Біотех Сістемс" змінено місцезнаходження, так в позові зазначено: 11452, Житомирська область, Народицький район, с. Базар, вул. Комсомольська, 58, а згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.09.2017 місцезнаходженням відповідача є: 69095, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 114.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2017 в порядку статті 38 ГПК України витребувано з Народицької районної державної адміністрації Житомирської області інформацію щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотех Сістемс" () станом на 27.07.2017, а також, щодо подальшої зміни місцезнаходження вказаної юридичної особи.

04.10.2017 факсимільним зв'язком до суду надійшло повідомлення Народицької районної державної адміністрації (за вих. №02-33/1528 від 04.10.2017), згідно з яким 22.08.2017 реєстраційна справа №1_293_000262_3 ТОВ "Біотех Сістемс" передана Запорізькій районній державній адміністрації у зв'язку зі зміною місцезнаходження зазначеної юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що реєстрація місцезнаходження відповідача за адресою: 69095, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 114, відбулась після порушення провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 ГПК У країни справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Житомирської області розглядає зазначену справу по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Біотех Сістемс" (відповідач) виставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал групп" (позивач) рахунок №13 (а.с. 13) на оплату 22 пелетів на загальну суму 58300,00 грн., в тому числі ПДВ 9716,67 грн. У реквізитах рахунку було вказано, що оплата повинна бути здійснена за товар, який поставляється за договором №21/03-2016 від 21.03.2016 (а.с. 14-16).

Відповідно до п.п. 8.1. договору, останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Жодних дій щодо продовження строку дії договору 21/03-2016 від 21.03.2016 або здійснення поставок товару за договором сторонами не вчинялось.

Отже, зобов'язання сторін за вказаним договором, на який міститься посилання в рахунку, були припинені починаючи з 31.12.2016.

20.01.2017 року вказаний вище рахунок був п о м и л к о в о оплачений позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення №6 від 20.01.2017 року (а.с.17).

Позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №1502/2 від 15.02.2017, в якому просив повернути помилково перераховану суму в розмірі 58 300,00 грн. (а.с. 18).

На виконання зазначених вимог, відповідач здійснив часткове повернення помилково отриманих грошових коштів, перерахувавши на розрахунковий рахунок ТОВ "Арсенал Груп" грошову суму в загальному розмірі 20000,00 грн., з яких:

- платіж на суму 8 000,00 грн., який був здійснений 22.02.2017, згідно банківської виписки за лютий 2017 року (а.с. 19), з призначенням платежу: «Повернення помилково перерахованих коштів згідно листа від 15.02.2017 №1502/2;

- платіж на суму 10000,00 грн., який був здійснений 03.03.2017, згідно банківської виписки від 03.03.2017 (а.с. 20), з призначенням платежу: «Повернення помилково перерахованих коштів згідно листа від 15.02.2017р. № 1502/20»;

- платежі на суму 1000,00 грн. та 1000,00 грн., згідно банківської виписки від 24.07.2017, що підтверджується карткою рахунку №631 за 2017 рік (а.с. 21).

Як зазначив в судовому засіданні позивач, станом на день розгляду справи відповідача не здійснив інших оплат щодо повернення помилково перерахованих коштів.

Отже, відповідач без правових підстав продовжує утримувати безпідставно набуті грошові кошти позивача в сумі 38300,00 грн.

За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, встановлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку (п.2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.04 №22).

Підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти (ст.6 Указу Президента України від 16.03.95 № 227/95 "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України").

З огляду на викладене вище помилково зараховані на рахунок відповідача кошти в сумі 38300,00 грн. підлягають поверненню позивачу.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 443,86 грн. 3% річних, 2189,36 грн. інфляційних, 1950,16 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. В свою чергу, грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Грошові зобов'язання можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном, тощо), а можуть мати самостійний характер. Правила статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі.

Грошове зобов'язання передбачає наявність прав та обов'язків сторін, а також оплатність послуг зі сторони замовника.

Помилкове зарахування коштів - це зарахування коштів, унаслідок якого з вини клієнта відбувається їх зарахування на рахунок неналежного отримувача і підлягає поверненню за вимогою в майбутньому.

Отже, на помилково перераховані кошти не може бути нараховано інфляційні втрати та 3% річних в порядку та розумінні ст. 625 ЦК України, оскільки такі кошти не можна вважати боргом за невиконання умов договору, так як перерахування їх відбулося не внаслідок грошових зобов'язань між сторонами, а в зв'язку з помилкою клієнта.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму помилково перерахованих коштів не підлягають задоволенню.

Оскільки помилково перераховані кошти в сумі 38300,00 грн. відповідач не повернув ні з власної ініціативи, ні на вимогу позивача, такі кошти можна вважати безпідставно одержаними в розумінні ст. 1212 ЦК України.

Частина 2 ст. 1214 ЦК України передбачає спеціальну відповідальність за користування безпідставно одержаними грошима - нарахування процентів за користування ними (ст. 536 ЦК України).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. При цьому, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ст. 6 ст. 231 ЦК України, розмір процентів за користування чужими коштами визначений рівним обліковій ставці НБУ.

Перевіривши розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 38300,00 грн. безпідставно набутих коштів, 1950,16 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,75,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотех Сістемс" (69095, місто Запоріжжя, вулиця Олександрівська, будинок 114, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал групп" (49000, місто Дніпро, вулиця Шолом-Алейхема, будинок 5, офіс 209, ) 38300,00 грн. - основного боргу, 1950,16 грн. - відсотків за користування чужими коштами, а також 1501,75 грн. сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.10.2017.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.);

3,4 - відповідачу: 11452, Житомирська обл., Народицький район, с.Базар, вул. Комсомольська, 58 (рек. з повід.),

69095, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 114 (рек. з повід.)