ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.2017 Справа № 904/7610/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 41 160 грн. 70 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №1/81 від 03.01.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 702 від 17.05.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку вантажу за лютий 2017р. в розмір 41 160 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує наявністю залізничних накладних, доданих до матеріалів справи із відмітками про дату прибуття вагонів з вантажем, розрахунком суми штрафу за приписами ст. 116 Статуту залізниць України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов від 21.09.2017р. зазначив, що вантажі за спірними накладними затримувались на станціях Донецької залізниці, як безпосередньо на станції відправлення, так і на шляху прямування, що підтверджується довідками «Інформація про вагонні операції». Тобто, за вказаними накладними на ОСОБА_1 залізницю вагони надходили з простроченням терміну в доставці. Всього за відсутності вини у простроченні в доставці вантажів регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», у звязку із затримкою вагонів на станціях Донецької залізниці через проведення антитерористичної операції, неправомірно заявлено 30 798 грн. 90 коп. штрафу. Разом з тим, зауважує, що за накладними № 47167077 від 05.02.2017р. та № 48540033 від 18.02.2017р. розрахунок штрафу виконано невірно. Крім того, за накладною № 41638883 від 15.02.2017р. вагон № 56924996 затриманий на шляху прямування у звязку із виявленням технічної несправності. Таким чином, затримка вказаного вагону в процесі перевезення сталася з причин, що залежать від вантажовласника, та термін доставки згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці, тобто штраф в сумі 652 грн. 90 коп. нарахований неправомірно. До того ж, затримка вантажу за накладними № 48013858 від 25.01.2017р., № 48013874 від 25.01.2017р.сталася через неправильне зазначення даних про масу вантажу у накладних, тобто з вини вантажовідправника. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

28.09.2017р. позивач надав до суду заперечення на відзив від 28.09.2017р. № 373/81, в яких, на спростування доводів відповідача, зазначив, що відповідно до ч. 1 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002р. № 334, претензії, що виникають з перевезення вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу, пред'являються у порядку, передбаченому статтями 130 - 134 Статуту залізниць України. Претензії, зокрема, про сплату штрафів за прострочення доставки вантажу, порожніх власних та орендованих вагонів заявляються залізниці призначення вантажу. Тобто, навіть за умов затримки вантажу на станціях Донецької залізниці, відповідати за таку затримку у даній справі має залізниця станції призначення. За всіма спірними накладними станцією призначення є станція ОСОБА_1 залізниці, отже відповідати за затримку вантажів має ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця». Крім того, в порушення п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №64, у накладних №№ 48539779, 48539993 відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи з інших причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними. При цьому, відповідач не повідомив позивача про те, що затримка вантажу сталась у зв'язку зі зміною маршруту прямування поїздів через пошкодження залізничних шляхів та не вжив жодних заходів для усунення порушень господарського зобов'язання зі своєчасної доставки вантажу. Крім того, станція відправлення Велико-Анадоль (смт. Ольгинка) за накладною № 48292205, не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-Р. Одночасно, позивач погодився зі зменшенням суми штрафу на 306 грн. 82 коп. за накладними №№ 48012330, 48540033 через помилкове врахування при розрахунку штрафу плати за проїзд провідника; штраф за вказаними накладними складатиме 995 грн. 28 коп.; а також погодився зі зменшенням розміру штрафу на 5 479 грн. 22 коп. за накладними № № 48013874, 48013858 від 25.01.2017р., оскільки прострочення доставки вантажу сталося з вини вантажовідправника через невірно зазначену масу вантажу у накладних. Щодо затримки власних вагонів на шляху прямування з вини вантажовласника, позивач зазначив, що відповідачем не враховані Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», а саме абз. 2 п. 3.11 Роз'яснень: «Згідно з пунктом "в" статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу.». У накладній № 41638883 відсутні відмітки щодо затримки вагонів з вини відправника, що позбавляє відповідача права на збільшення терміну доставки. Таким чином, відповідачем хибно зазначено про зменшення розміру штрафу за накладною № 41638883. Штраф за прострочення доставки за вказаною накладною розраховано вірно. За вказаних обставин, позивач стверджує, що позовні вимоги щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у лютому 2017 року в розмірі 35 681 грн. 48 коп. є обгрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 19.09.2017р. по 21.09.2017р.; з 21.09.2017р. по 05.10.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, відповідач) у січні та лютому 2017 року здійснило перевезення залізничних вагонів із вантажем: кулі сталеві помольні, флюси, не зазначені в алфавіті, обладнання гірничошахтне і запасні частини до нього, глина бентоніт на та вагони для провідників, одержувачем яких було Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - одержувач, позивач).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 48012330, 48013858, 48013874, 48292205, 47167077, 41638883, 48539779, 48539993, 48540033, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Отже, позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 41 160 грн. 70 коп. відповідач у добровільному порядку розмір штрафу не сплатив, що і є причиною спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пп. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до ст.. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2017 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними (далі разом - накладні).

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

При цьому, приймаючи рішення у даній справі, судом враховано, що згідно з пунктом 2.1. Роз'яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. № 04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", вбачається, що відповідно до статті 925 Цивільного кодексу України, статті 315 Господарського кодексу України, статті 130 Статуту пред'явленню залізниці позову, який випливає з цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Таким чином, питання про попереднє пред'явлення претензії до звернення з позовом до залізниці з підстав, які передбачені Статутом залізниць, вирішується відправником чи одержувачем вантажу (багажу, вантажобагажу) на власний розсуд.

Також, позивачем дотримано вимоги ст. 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (п. "д" абз. 2 ст. 134 Статуту залізниць України).

Як вбачається з накладних та підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки.

Позивачем, за порушення строків доставки вагонів за накладними №№ 48292205, 48539779, 48539993 нарахована сума штрафу у розмірі 30 798 грн. 90 коп.

При цьому, за даними накладними приймання вантажів до перевезення здійснювалося на станціях Донецької залізниці Сартана та Велико-Анадоль.

Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", визначено території проведення АТО, у т.ч.: смт. Сартана (лінія зіткнення).

У зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці (дефектні акти додаються а.с. 63-68), Укрзалізницею було внесені значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та план формування вантажних поїздів (Оперативна вказівка № 20/ПФ від 09.07.2015).

Станція Маріуполь-Сортувальний вантажна залізнична станція на лінії Маріуполь Волноваха, розташована в Іллічівському районі м. Маріуполя.

Згідно плану формування поїздів, вагонопотік зі станції Сартана, Маріуполь-Сортувальний повинен слідувати через станції Волноваха - Ясинувата - Авдіївка-Красноармійськ зі здачею на ОСОБА_1 по станції Чаплине.

Через руйнування залізничної інфраструктури на дільниці: Ясинувата -Авдіївка вагонопотік на ОСОБА_1 залізницю слідував за зміненим маршрутом, а саме: Волноваха - Комиш-Зоря - Пологи - Чаплине.

Станція Волноваха входить до переліку контрольних пунктів в'їзду -виїзду на залізничних шляхах, де здійснюється контрольно-перевірочні заходи транспортного засобу, рухомого складу, відповідно до Додатку 2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитеррористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитеррористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 року № 415 ог.

Зазначене вище призвело до збільшення терміну доставки вантажу.

Разом з тим, відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаний Регламент ТПП є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті ТПП.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутній Сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо своєчасної доставки вантажу за накладними №№ 48292205, 48539779, 48539993.

При цьому, згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В пункті 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України також зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В аспекті права на справедливий суд, передбаченого міжнародним договором, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Отже, зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд об'єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем, враховуючи те, що як вбачається з довідок про дислокацію вагонів, завантажені вагони за накладними затримувалися на станції відправлення та на шляху прямування по станціях Донецької залізниці.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зменшити суму штрафних санкцій, розрахованих за накладними №№ 48292205, 48539779, 48539993 (всього 30 798 грн. 90 коп.) на 50%, а саме: на 15 399 грн. 45 коп.

Таким чином, за вказаними накладними стягненню підлягає 15 399 грн. 45 коп. штрафу.

Позивачем, за порушення строків доставки вагонів за накладними №№ 48012330, 48540033 нарахована сума штрафу у розмірі 1 302 грн. 10 коп.

Як вказано вище, відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф.

Тобто з аналізу наведеної вище норми вбачається, що штраф передбачено за несвоєчасну доставку саме вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними.

З наявних матеріалів справи вбачається, що за накладними №№ 48012330, 48540033 залізницею було здійснено перевезення вагонів для провідників, про що свідчить відповідні відмітки в графі 20 зазначених накладних (а.с. 14, 22).

Враховуючи вищевикладене, оскільки провідники не підпадають під поняття вантаж чи порожній вагон, а статтею 116 Статуту залізниць України не передбачена відповідальність залізниці за несвоєчасну доставку провідників, то нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№ 48012330, 48540033 (а.с. 14, 22) є необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№ 48012330, 48540033 у розмірі 1 302 грн. 10 коп. задоволенню не підлягають.

Позивачем, за порушення строків доставки вагонів за накладною №№ 48013858 нарахована сума штрафу у розмірі 3 847 грн. 70 коп.

Господарський суд зазначає, що за накладною № 48013858 від 25.01.2017р. призначення Сартана Терни, вагони № 61078135, 62314414, 62313507 затримувалися на станції призначення у зв'язку з виявленням маси вантажу, яка не відповідає відомостям, зазначеним відправником у накладній, що підтверджується комерційним актом № 457303/5 від 12.02.2017р. (а.с. 57-60), згідно з яким: у вагоні № 61078135 виявлено масу вантажу на 820 кг менше, ніж зазначено в накладній; у вагоні 62314414 - на 920 кг менше; у вагоні 62313507 - на 710 кг менше. Комерційний акт № 457303/5 від 12.02.2017 підписаний представниками залізниці і вантажоодержувача ПрАТ «Північний ГЗК» (прийомоздавальник ОСОБА_4А.). Про складений комерційний акт станцією ОСОБА_4 зроблено відмітку у графі 49 «Відмітки залізниці» вказаної накладної.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України За несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини).

Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Тобто, неправильне зазначення даних про масу вантажу - є вина відправника.

Згідно з п. 2.9 Правил розрахунків термінів доставки вантажів - у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Розрахунок терміну доставки:

Норма доставки: 4 доби (3 доби на відстань перевезення 552 км + 1 доба (на операції, повязані з прийманням-відправленням). З урахуванням збільшення терміну доставки на 1 добу, пов'язаного зі зважуванням, термін доставки становить 5 діб. Факт доставки : 6 діб. Прострочення доставки вантажу становить 1 добу, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф не сплачується.

Враховуючи вищевикладене, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 48013858 у розмірі 3 847 грн. 70 коп. є необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на викладене, оскільки прострочення доставки вантажу за накладною № 48013858 сталося не з вини залізниці, а з вини відправника, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 48013858 у розмірі 3 847 грн. 70 коп. коп. задоволенню не підлягають.

Позивачем, за порушення строків доставки вагонів за накладною №№ 48013874 нараховано суму штрафу у розмірі 3 829 грн. 20 коп.

За накладною № 48013874 від 25.01.2017р. призначення Сартана - Терни вагон № 56874068 затримувався на станції призначення у зв'язку з виявленням маси вантажу, яка не відповідає відомостям, зазначеним відправником у накладній, що підтверджується комерційним актом № 457303/4 від 12.02.2017р. (а.с. 61-62), згідно з яким виявлено масу вантажу на 700 кг менше при справному перевезенні. Комерційний акт № 457303/4 від 12.02.2017р. підписаний представниками залізниці і вантажоодержувача ПрАТ «Північний ГЗК» (прийомоздавальник ОСОБА_4А.). Про складений комерційний акт станцією ОСОБА_4 зроблено відмітку у графі 49 накладної «Відмітки залізниці».

Згідно зі стю 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Тобто, неправильне зазначення даних про масу вантажу - є вина відправника.

Згідно з п. 2.9 Правил розрахунків термінів доставки вантажів - у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Розрахунок терміну доставки:

Норма доставки: 4 доби (3 доби на відстань перевезення 552 км + 1 доба (на операції, повязані з прийманням-відправленням). З урахуванням збільшення терміну доставки на 1 добу, пов'язаного зі зважуванням, термін доставки становить 5 діб.

Факт доставки : 6 діб

Прострочення: 1 доба, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф не сплачується.

Позивачем за накладною № 48013874 заявлено штраф за прострочення доставки вантажу в 3-х вагонах у розмірі 3 829 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 48013874 в вагоні № 56874068 у розмірі 1 276 грн. 40 коп. є необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на викладене, оскільки прострочення доставки вантажу за накладною № 48013874 сталося не з вини залізниці, а з вини відправника, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 48013874 в вагоні № 56874068 у розмірі 1 276 грн. 40 коп. задоволенню не підлягають.

Розмір штрафу за прострочення доставки вантажу за накладною № 48013874 становить 2 552 грн. 80 коп. (3 829 грн. 20 коп. - 1 276 грн. 40 коп.).

Позивачем, за порушення строків доставки вагонів за накладною № 41638883 нарахована сума штрафу у розмірі 652 грн. 90 коп.

Відповідно до п. 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 № 17 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, Випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства.

Пунктом 4.2. цих Правил встановлено, що при перебуванні власних вантажних вагонів на, коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Для організації; безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда.

За накладною № 41638883 від 15.02.2017р. призначення Іллічівськ (експ.) Одеської залізниці - ОСОБА_1 прийнято до перевезення вагон № 56924996, власності ПАТ «Південний ГЗК», оператор ТОВ «Лемтранс», про що зазначено у графі 20 накладної «Найменування вантажу».

Вагон № 56924996 затриманий на шляху прямування по станції Одеса-Сортувальний у зв'язку з виявленням технічної несправності, про що складено повідомлення форми ВУ-23 від 16.02.2017р. (а.с. 55). Після усунення несправності складено повідомлення форми ВУ-36М від 20.02.2017р. (а.с. 56). Всього знаходження вагону № 56924996 у ремонті становить з 16.02.2017р. до 20.02.2017р.- 5 діб.

Оскільки, затримка вагону № 56924996 в процесі перевезення сталася з причин, що залежать від вантажовласника, то у цьому випадку, термін доставки. відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниць

Розрахунок терміну доставки:

Норма доставки: 5 діб (4 доби на відстань перевезення 601 км + 1 доба (на операції, повязані з прийманням-відправленням). З урахуванням збільшення терміну доставки на 5 діб, пов'язаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного Договору, термін доставки становить 10 діб.

Факт доставки: 7 діб. У звязку із чим прострочення доставки вантажу за вказаною накладною відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 41638883 у розмірі 652 грн. 90 коп. є необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 41638883 у розмірі 652 грн. 90 коп. задоволенню не підлягають.

Позивачем за порушення строків доставки вагонів за накладною № 47167077 нарахована сума штрафу у розмірі 729 грн. 90 коп.

Господарський суд зазначає, що позивачем розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу за вказаною накладною здійснено неправильно. Відповідно до розрахунку здійсненого судом:

Норма доставки: 2 доби (1 доба на відстань 122 км + 1 доба на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям). Факт доставки: 4 доби

Прострочення: 2 доби, за що згідно зі статтею 116 Статуту залізниць України сплачується штраф у розмірі 10% від провізної плати.

Отже, штраф становить 6 816 грн. 00 коп. х 10% = 681 грн.60 коп.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 47167077 у розмірі 48 грн. 30 коп. (729 грн. 90 коп. - 681 грн.60 коп.) задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. ст. 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх вагонів у загальному розмірі 18 633 грн. 85 коп. визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) 18 633 грн. 85 коп. (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять три грн.. 85 коп.) штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу, 1 322 грн. 94 коп. (одну тисячу триста двадцять дві грн.. 94 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_5

Повне рішення складено 10.10.2017