ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" вересня 2017 р. Справа № 911/2390/15

За скаргою № 2445 від 17.08.2017 року Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на дії Відділу примусового виконання рішень департаменту Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2015 року у справі №911/2390/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашківка», с.Софіївська Борщагівка

про стягнення заборгованості

Суддя Кошик А.Ю.

За участю представників:

від позивача (стягувача): не зявився

від відповідача (боржника): не зявився

від ДВС: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашківка» на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» 5 000 000 доларів США боргу за кредитом, що по курсу НБУ станом на 21.04.2015 року (1 дол. США = 22,254387 грн.) складає 111 271 935 грн., 104 236,11 доларів США боргу за процентами, що по курсу НБУ станом на 21.04.2015 року (1 дол. США = 22,254387 грн) складає 2 319 710,73 грн., 77 712,52 грн. пені та 5 000 грн. штрафу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашківка» в доход Державного бюджету України 73 080 грн. судового збору.

27.07.2015 року Господарським судом Київської області видано відповідні накази на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2015 року.

21.08.2017 року до Господарського суду Київської області від стягувача ПАТ «Златобанк» надійшла скарга № 2445 від 17.08.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2015 року у справі №911/2390/15, в якій скаржник просить суд визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у винесенні постанови №48599298 від 31.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №48599298 від 31.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2015 року у справі №911/2390/15.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ухвали суду від 22.08.2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на дії Відділу примусового виконання рішень дапартаменту Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до розгляду та призначено розгляд скарги на 12.09.2017 року.

Відповідач (боржник) належним чином повідомлений про час і місце розгляд скарги, у судове засідання 12.09.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач (стягував) у судове засідання 12.09.2017 року не зявився та 11.09.2017 року надіслав до суду клопотання, в якому вимоги скарги підтримує повністю та просить суд її задовольнити в повному обсязі, а також просить провести засідання без участі його представника.

Представник Відділу примусового виконання рішень дапартаменту Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судовому засіданні 12.09.2017 року проти скарги стягувача заперечив та подав копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2015 року у справі №911/2390/15.

Враховуючи, що виконавчою службою заперечено викладені в скарзі обставини, в спростування яких також надано матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про необхідність присутності представника скаржника для відібрання в нього пояснень по суті скарги з врахуванням встановлених під час розгляду скарги обставин виконавчого провадження, в судовому засіданні 12.09.2017 розгляд скарги відкладався до 26.09.2017 року та було викликано повноважних представників сторін та виконавчої служби.

Однак, не зважаючи на викладені в ухвалі про відкладення від 12.09.2017 року обставини, представник скаржника в судове засідання 26.09.2017 року повторно без поважних причин не зявився, у звязку з неявкою (повторною) представника скаржника суд позбавлений можливості відібрати в судовому засіданні у скаржника пояснення та зясувати всі обставини, які мають значення для повного і всебічного розгляду скарги.

Наведені обставини, а саме повторна неявка представника скаржника, унеможливлює зясування в судовому засіданні всіх обставин, які мають значення для повного і всебічного розгляду скарги з врахуванням заперечень виконавчої служби, тому за наявними у справі матеріалами не можливо встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги та факту підтримання скаржником вимог скарги.

Як передбачено ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Як передбачено п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно з п. 3.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно з п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо за наявності таких умов, зокрема, - витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розгляд господарськими судами скарг у порядку статті 1212 ГПК є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу.

Отже, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Розгляд таких скарг здійснюється господарськими судами за правилами ГПК.

Абзацом 2 п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XIII ГПК тощо.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутись до господарського суду повторно в загальному порядку.

Таким чином, враховуючи повторну без поважних причин неявку скаржника на виклик в засідання суду, що позбавило суд відібрати у скаржника всі необхідні для розгляду скарги пояснення з врахуванням заперечень виконавчої служби (без надання яких з викладених у скарзі та наявних у справі матеріалів не можливо встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги), які необхідні для розгляду скарги, така неявка перешкоджає повному та всебічному розгляду скарги, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи вищевказане та керуючись п.5 ст. 81, ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «Златобанк» № 2445 від 17.08.2017 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2015 року у справі №911/2390/15, залишити без розгляду.

Суддя А.Ю. Кошик