РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа №910/5559/17

За позовом Корпорації "Артеріум", Україна,

до Акціонерної компанії "Дори-Дармон", Республіка Узбекистан,

про стягнення 69 048,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2017 складає 1 872 896,55 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Задорожна Л.Г. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Корпорація "Артеріум" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерної компанії "Дори-Дармон", Республіка Узбекистан, про стягнення 69 048,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2017 складає 1 872 896,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5559/17, розгляд справи призначено на 03.10.2017.

02.10.2017 до суду від відповідача надійшли документи по справі, у т.ч. заява про визнання позову та розгляд справи без участі уповноваженого представника.

У судовому засіданні 02.10.2017 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними у ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2016 року між Корпорацією "Артеріум" (далі - продавець, позивач) та Акціонерною компанією "Дори-Дармон" (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № ЕХР-205/16 (далі - Контракт), згідно п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в обсязі та в порядку, передбаченому Контрактом, медичні препарати, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його відповідно до Контракту.

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка товару відбувається на підставі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару і є невід'ємною частиною цього Контракту (далі - специфікація). При цьому покупець не має права відмовлятись від товару, погодженого сторонами в специфікації.

Пунктом 1.3 Контракту визначено, що покупець зобов'язується оплатити товар згідно разових специфікацій до даного Контракту.

Згідно з п. 1.5 Контракту отримувачем товару по даному Контракту є Акціонерна компанія "Дори-Дармон", Республіка Узбекистан, місто Ташкент, площа Чорсу, 21.

За умовами пункту 2.2 Контракту валютою платежів є долари США.

У відповідності до п. 2.3 Контракту ціни у даному контракті розуміють як ціни СІР - Ташкент, і включають у себе вартість товару, мито та податки, вартість упаковки та маркування, транспортні витрати, страхування.

Поставка товару здійснюється на умовах: фрахт/перевезення та страхування сплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - "Арк Булок", місто Ташкент, вулиця Самарканд йули, 36, код 26003; Митний пост - "СТК Ташкент Аєро", місто Ташкент Аеропорт, код 00102 (п. 3.1 Контракту).

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитах продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) в аеропорту Бориспіль.

Даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Згідно з підпунктом "в" частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92, що була підписана та ратифікована Україною й Республікою Узбекистан, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п. 15.2 Контракту в разі, якщо сторони не дійдуть згоди, спір підлягає передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва, мова судочинства - російська. Спір з Контракту або пов'язаний з ним повинен розглядатись виходячи з умов Контракту, в частині не урегульованій Контрактом підлягають застосуванню "Міжнародні правила тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (редакція 2010 року), а також матеріальне та процесуальне право України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару по CMR № 0907267 від 29.12.2016 за Контрактом № ЕХР-205/16 від 28.09.2016 на суму 69 048,00 доларів США.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Контракт № ЕХР-205/16 від 28.09.2016 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Факт здійснення позивачем поставки обумовленого Контрактом товару згідно Специфікації № 6 від 21.12.2016 та інвойсу № ЕХР-205/16-6 на загальну суму 69 048,00 доларів США підтверджується вантажною митною декларацією та CMR № 0907267 від 29.12.2016.

За умовами п.5.1 Контракту строк оплати поставленого товару настав з відстрочкою платежу через 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR).

Таким чином, оскільки поставка товару по CMR № 0907267 виконана 29.12.2016, відповідач мав здійснити розрахунки з позивачем до 29.12.2016, проте на момент подачі позовної заяви Корпорацією "Артеріум" до суду, відповідач грошові кошти не сплатив, чим спричинив утворення заборгованості перед позивачем на суму 69 048,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2017 складає 1 872 896,55 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 69 048,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2017 складає 1 872 896,55 грн., у т.ч. у визначені строки, суду не надано.

Відповідач не заперечив отримання поставленого позивачем товару на спірну суму, у поданій до суду заяві № 14-05/51 від 21.09.2017 визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів оплати товару по Контракту, станом на жовтень 2017 року, суд визнає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар по CMR № 0907267 від 29.12.2016 за Контрактом № ЕХР-205/16 від 28.09.2016 у розмірі 69 048,00 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2017 складає 1 872 896,55 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерної компанії "Дори-Дармон" (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21; ідентифікаційний код: 201389395) на користь Корпорації "Артеріум" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139; ідентифікаційний код: 33406813) заборгованість в розмірі 69 048 (шістдесят дев'ять тисяч сорок вісім) доларів США 00 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 27.03.2017 складає 1 872 896 (один мільйон вісімсот сімдесят дві тисячі вісімсот дев'яносто шість) грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 28 093 (двадцять вісім тисяч дев'яносто три) грн. 45 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.10.2017

Суддя О.М. Ярмак