ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 Справа №917/270/17

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: Мосьпан Д.О., Байдак М.В.

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи на стороні позивача: Пахомова В.А.,

від третіх осіб на стороні відповідача 1, 2: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат",

вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802

до Бондарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області,

вул. Кірова 11а, с. Бондарі, Кременчуцький район, Полтавська область, 39730

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Дмитрівська сільська рада,

вул. Шевченка, 12, с. Дмитрівка, м. Горішні Плавні Полтавської області, 39891

2. Кременчуцька районна рада Полтавської області,

вул. Соборна, 14/23, м.Кременчук Полтавської області, 39600

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області,

вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36000

про скасування державного акту на право колективної власності на землю і запису про його реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Бондарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про скасування державного акту на колективну власність на землю серія ПЛ-15, виданий Бондарівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 01.07.1996 і скасування запису про його реєстрацію у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю, посилаючись на те, що існування колективної власності на землю порушує право позивача на здійснення господарської діяльності.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.03.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 23.03.2017.

Ухвалою суду від 23.03.2017 судом з власної ініціативи залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Дмитрівську сільську раду та 2. Кременчуцьку районну раду Полтавської області.

14.04.2017 від Бондарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява, в якій останній визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони відповідають інтересам територіальної громади. Також, просить суд розглянути справу за відсутності уповноваженого представника.

18.04.2017 від Дмитрівської сільської ради надійшов лист, в якому вказує, що ТОВ "Біланівський ГЗК" приймає активну участь у соціально-економічному розвитку Дмитрівської, Бондарівської та інших сільських рад, а скасування державного акту на землю серія ПЛ-15 також надасть можливість членам територіальної громади, зокрема простим селянам і учасникам АТО, отримати у власність і користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення і отримувати прибуток у такий скрутний час, а відтак Дмитрівська сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Крім того, просить суд розглянути справу за відсутності уповноваженого представника.

18.04.2017 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки у разі задоволення позову і скасування державного акту на право колективної власності на землю, не розпайовані землі колишнього КСП стануть державною власністю, а Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є їх розпорядником і органом, який буде уповноважений розглянути клопотання ТОВ "Біланівский ГЗК" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Ухвалою від 18.04.2017 року до участі у справі в якості треті особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надало пояснення по справі вих.№3108/2-17 від 03.05.2017 (вх. №5848 від 03.05.2017), в яких просять розглянути справу без участі представника, а при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Розгляд справи відкладено на 19.05.2017.

В судовому засіданні 19.05.2017 представник позивача виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні, вказує що ТОВ "Біланівський ГЗК" дотримано положення чинного законодавства для отримання у користування вище вказані земельні ділянки, однак через відсутність законодавчого регулювання набуття права володіння, користування або розпорядження землями колективної власності підприємство не має можливості реалізувати свої права для задоволення охоронюваних законом інтересів

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав заяву №115 від 10.04.2017, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглядати справу без участі повноважного представника. Клопотання судом задоволено.

Дмитрівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, надіславши пояснення №10-03-18/354 від 18.04.2017, в яких просить здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника, та не заперечує проти задоволення позову. Клопотання судом задоволено.

Представник ГУ Держгеокадастру в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Кременчуцька районна рада Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, надіславши заяву вих. №02-29/309 від 18.05.2017 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю взяти учать у судовому засіданні.

Розглянувши подане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не встановлено. Суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 07.12.2009 було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат", основним видом діяльності якого є добування залізних руд Біланівського родовища залізистих кварцитів відповідно до умов спеціального дозволу на користування надрами №3572 від 20.12.2004.

27.06.2013 рішенням Кременчуцькою районної ради була затверджена містобудівна документація регіонального рівня - Схема планування території Кременчуцького району (а.с. 15).

Згідно пояснювальної записки до вказаної схеми планування Біланівське родовище залізистих кварцитів знаходиться на території Дмитрівської сільської ради м. Комсомольськ (з 03.06.2016 року - Горішні Плавні) і Бондарівської сільської ради Кременчуцького району, а для його експлуатації передбачається будівництво Біланівського гірничо-збагачувального комбінату.

З метою подальшого розвитку і будівництва підприємства, 27.07.2016 ТОВ "Біланівський ГЗК" звернулось з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (площею 0,07 га і 0,91 га) для розташування об'єктів інфраструктури ТОВ "Біланівський ГЗК" за межами населених пунктів на території Брндарівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Листами Головного управління від 18.08.2016 клопотання ТОВ "Біланівський ГЗК" залишено без задоволення оскільки вище вказані земельні ділянки відносяться до земель колективної власності, якими Головне управління не розпоряджається. В зв'язку з чим, ТОВ "Біланівський ГЗК" звернувся до Відділу Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області з листом про надання інформації про державний акт, яким посвідчується право колективної власності на вище вказані земельні ділянки. Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області повідомив, що належність земель до колективної власності на території Бондарівської сільської ради Кременчуцького району визначена державним актом на право колективної власності на землю серія ПЛ-15, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству імені Кірова на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Бондарівської сільської ради від 01.03.1996 для сільськогосподарського використання (а.с. 29).

В подальшому позивач звернувся до органів державної влади і місцевого самоврядування з запитами про надання інформації і копій документів стосовно вище вказаного державного акту. На підставі отриманих відомостей було встановлено наступне.

1995 року Українським головним орендним проектно-розвідувальним та науково-дослідним інститутом "Укрводпроект" було розроблено проект "Роздержавлення і приватизації земель Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова Бондарівської сільської Ради народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області".

01.03.1996 рішенням Бондарівської сільської Ради народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області було погоджено вище вказаний проект "Укрводпроект" про передачу у колективну власність КСП ім. Кірова земельної ділянки площею 2301,8 га.

01.07.1996 року на підставі даного рішення Бондарівська сільська Рада народних депутатів видала державний акт серія ПЛ-15 на право колективної власності на землю (копії наявні в матеріалах справи).

14.11.1996 рішенням зборів уповноважених членів КСП ім. Кірова було прийнято рішення про реорганізацію КСП ім. Кірова у Сільськогосподарський кооператив імені Кірова. Дане рішення було оформлень протоколом №4 від 14.11.1997 року (а.с. 81). Відповідно до ст. 37 ЦК УРСР Сільськогосподарський кооператив імені Кірова був правонаступником КСП ім. Кірова з усіма його правами обов'язками. Це також підтверджується архівною довідкою від 04.01.2017 року №04-01704 (а.с. 82).

02.03.2000 відбулась державна реєстрація Сільськогосподарського кооперативу імені Кірова.

06.06.2006 ухвалою Господарського суду Полтавської області у справі №8/15 Сільськогосподарський кооператив імені Кірова було ліквідовано (а.с. 86-89).

30.06.2006 до Єдиного державного реєстру було внесено запис №3000243 про державну реєстрацію припинення Сільськогосподарського кооперативу ім. Кірова.

Позивач стверджує, що на території Бондарівської сільської ради склалася ситуація за якої в межах даної адміністративно-територіальної одиниці розташовані землі колективної власності. Відповідно до чинного законодавства суб'єкти володіння, користування чи розпорядження такими землями відсутні, правовий порядок переходу права володіння і користування ними не передбачений, що створює перешкоди для ТОВ "Біланівський ГЗК" під час здійснення своєї господарської діяльності. Таким чином, існування колективної власності порушує принцип свободи підприємницької діяльності передбаченої статтями 6, 43 ГК України, а також; право на підприємницьку діяльність ТОВ "Біланівський ГЗК" згідно статті 42 Конституції України. Скасування державного акту на право колективної власності в судовому порядку є єдиним способом відновлення порушення прав і захисту охоронюваних законом інтересів ТОВ "Біланівський ГЗК".

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідною до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно ч. 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно ч. 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як вже зазначалось, ТОВ "Біланівський ГЗК" з метою задоволення індивідуальних потреб у землі необхідної для будівництва кар'єру звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для розташування об'єктів інфраструктури підприємства.

Однак, в силу вище зазначеної ч. 4 статті 122 ЗК України, підприємству було відмовлено у задоволенні вказаних клопотань через те, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться не у державній, а у колективній власності.

Державний акт на право постійного користування на землю за правовою природою є лише документом, який посвідчує набуття відповідного права за рішенням компетентного органу і залежний від правомірних або неправомірних дій цієї особи, які можуть бути припинені в передбаченому законом порядку.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є похідним від права на постійне користування земельною ділянкою, тому наслідком припинення права користування є скасування Державного акту.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що вказана потреба підприємства у земельних ділянках, а також її задоволення не суперечить Конституції і законам України, а також відповідає суспільним інтересам, принципам справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Зі сторони ТОВ "Біланівський ГЗК" дотримано положення чинного законодавства для отримання у користування вище вказані земельні ділянки, однак через відсутність законодавчого регулювання набуття права володіння, користування або розпорядження землями колективної власності підприємство не має можливості реалізувати свої права для задоволення охоронюваних законом інтересів - отримати у користування земельні ділянки колективної власності на території Бондарівської сільської ради для здійснення своєї господарської діяльності (добування корисних копалин Біланівського родовища залізистих кварцитів). ТОВ "Біланівський ГЗК" позбавлений законодавчо встановленої можливості користування земельними ділянками (у тому числі колективної власності) та відповідно оформити перехід прав на них від попереднього власника або користувача, що є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів підприємства.

Існування колективної власності є єдиною перешкодою ТОВ "Біланівський ГЗК" для надання дозволу на розробку проектів землеустрою і подальшого отримання у користування земельних ділянок, під якими знаходиться Біланівське родовище залізистих кварцитів для користування надрами даного родовища.

Власники і користувачі вказаних земельних ділянок відсутні.

Як визначено в статтях 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами.

Особа, звертаючись до суду повинна довести наявність суб'єктивного матеріального права, на захист якого подано позов, тобто довести, що вона є належним позивачем по даним вимогам. І лише встановивши наявність у особи, яка звернулася до суду з позовною заявою, суб'єктивного матеріального права, на захист якого подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту його порушення, оспорення чи невизнання, і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє у захисті, встановивши необґрунтованість та недоведеність заявлених вимог.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками процесу, а також доказів, витребуваних судом, у нарадчій кімнаті.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати держаний акт на колективну власність на землю серія ПЛ-15 виданий Бондарівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 01.07.1996.

3. Скасувати запис №1 про реєстрацію державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ-15 від 01.07.1996 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.