ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 922/1474/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Владимиренко С.В., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"
на ухвалугосподарського суду Харківської області від 25.05.2017
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017
у справі№ 922/1474/17 господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк"
доПублічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"
прозвернення стягнення на предмет іпотеки,
за участю представників:
від позивачане з'явився
від відповідачане з'явився

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" (далі - ПАТ "Український Бізнес Банк") звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (далі - ПАТ "Концерн АВЕК та Ко") про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У подальшому, ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" подану зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ "Проперті менеджмент України" та ПАТ "Український Бізнес Банк", посвідчений приватним нотаріусом 29.11.2013 та зареєстрований за № 2033.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2017 у справі № 922/1474/17 (суддя Калантай М.В.) повернуто без розгляду вищевказану зустрічну позовну заяву ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" з доданими до неї документами на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 (колегія суддів у складі: Хачатрян В.С. - головуючий, Гетьман Р.А., Россолов В.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 25.05.2017 у справі № 922/1474/17 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 922/1474/17, ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені судові акти та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані ухвала та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.09.2017 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Владимиренко С.В., Шевчук С.Р., прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 10.10.2017 о 10 год. 10 хв.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Загальні вимоги, яким має відповідати позовна заява і зустрічна позовна заява, встановлені ст.ст. 54-57 ГПК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" до зустрічної позовної заяви не надано доказів надсилання копії зустрічного позову з додатками ПАТ "Український Бізнес Банк".

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дійшов висновку про те, що зустрічна позовна заява ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" не надано доказів надсилання копії зустрічного позову з додатками ПАТ "Український Бізнес Банк" (відповідачу за зустрічним позовом).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановлених Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 1 ч. 5 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 22.05.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 22.05.2017) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено, що з 1 січня 2017 розмір прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Таким чином, за подання до господарського суду зустрічного позову ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" необхідно було сплатити суму судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" взагалі не надано доказів сплати судового збору за звернення з відповідною позовною заявою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене та те, що ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" не надано доказів надсилання копії зустрічного позову з додатками відповідачу і не подано доказів сплати судового збору, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з яким підставно погодилась апеляційна інстанція, правильно застосував приписи п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", а тому підстав для скасування законних ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції не вбачає.

Згідно з ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Право на касаційне оскарження є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Великої Британії").

Обсяг обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Відхиляючи скаргу, касаційний суд, у принципі, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії" [ВП], заява № 30544/96).

Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14).

Колегія суддів касаційної інстанції, перевіривши повноту доказів, фактичним обставинам даної справи № 922/1474/17, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіривши мотиви, підстави, нормативно-правове обґрунтування оскаржуваних судових актів, беручи до уваги доводи касаційної скарги та враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про правильність підстав, на яких ґрунтувалися рішення судів нижчих інстанцій (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії" [ВП], заява № 30544/96) та, відповідно, про відсутність у суду касаційної інстанції підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та ухвалу господарського суду Харківської області від 25.05.2017 у справі № 922/1474/17 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

С.Р. Шевчук