КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" жовтня 2017 р. Справа №910/7149/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Баранця О.М.

при секретарі Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача: Беседін В.І. - представник за довіреністю № 010-00/687 від 20.02.2017

Мосійчук Я.І. - представник за довіреністю № 010-01/2344 від 11.04.2014

від відповідача: Аністратенко О.О. - представник за довіреністю від 29.05.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2017

у справі № 910/7149/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ»

про стягнення 2 834 215 685,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 834 215 685,68 грн., яка складається з:

- простроченої заборгованості по номінальній вартості облігацій в сумі 2 243 644 000 грн.;

- простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям 354 091 896,08 грн. (14-16 відсоткові періоди);

- пені в сумі 119 161 233,75 грн., нарахованої на суми простроченої заборгованості по номінальній вартості облігацій та простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям (12-16 відсоткові періоди);

- інфляційних втрат в сумі 92 370 304,05 грн., нарахованих на суми простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям (9-14 відсоткові періоди);

- 3 % річних в сумі 24 948 251,80 грн., нарахованих на суми простроченої заборгованості по номінальній вартості облігацій та простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям (9-16 відсоткові періоди).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач постався на те, що за укладеними 24.04.2013 з відповідачем договорами купівлі-продажу цінних паперів № 455-ДД/2013, № 456-ДД/2013, № 457-ДД/2013, №458-ДД/2013, № 459-ДД/2013, № 460-ДД/2013, № 461-ДД/2013, № 462-ДД/2013, № 463-ДД/2013 позивач придбав у відповідача 2 243 644 штук іменних відсоткових звичайних (незабезпечених) облігацій серії С, випущених емітентом відповідно до зареєстрованого 12.04.2013 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) Проспекту емісії облігацій ТОВ "ЕСУ" зі змінами, зареєстрованими НКЦПФР 28.04.2015, загальною номінальною вартістю 2 243 644 000 грн., проте відповідач неналежним чином виконує взяті на себе за Проспектом емісії облігацій зобов'язання щодо сплати відсоткового доходу та номінальної вартості облігацій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2017, повний текст якого складений 12.07.2017, у справі № 910/7149/17 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/7149/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 07.08.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 910/7149/17 прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.09.2017.

Розпорядженням № 09-53/3634/17 від 11.09.2017, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7149/17.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.09.2017 справа № 910/7149/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Баранець О.М., Мартюк А.І.

Ухвалою від 11.09.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Баранець О.М. Мартюк А.І. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 910/7149/17 прийнято до свого провадження.

08.09.2017 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої відповідач просить поставити питання щодо розміру заборгованості по відсотковим доходом по спірним облігаціям за 8-16 відсоткові періоди та сум пені, 3 % річних та збитків від інфляції, нарахованих на суми відсоткових доходів по облігаціям за 8-16 відсоткові періоди.

Під час розгляду справи представник відповідача вказане клопотання підтримав, представники позивача проти його задоволення заперечили.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено таке.

Як слідує з розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, позовні вимоги зі стягнення заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям заявлені за 14-16 відсоткові періоди, пені, нарахованої на суми простроченої заборгованості по номінальній вартості облігацій та простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям, - за 12-16 відсоткові періоди, інфляційних втрат, нарахованих на суми простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям, - за 9-14 відсоткові періоди та 3 % річних, нарахованих на суми простроченої заборгованості по номінальній вартості облігацій та простроченої заборгованості по відсотковим доходом по облігаціям - за 9-16 відсоткові періоди.

Водночас стягнення з відповідача заборгованості по сплаті відсоткового доходу за вказаними облігаціями, а також розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат за 8-13 відсоткові періоди був предметом розгляду у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн., рішення у якій винесено Господарським судом міста Києва 11.10.2016.

Зі змісту відомостей, які містяться в комп'ютерній системі «Діловодство спеціалізованого суду», слідує, що на даний час триває апеляційний перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн.

Ухвалою від 28.11.2016, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017, у цій справі призначено судову економічну експертизу, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової економічної експертизи та повернення матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

Згідно з п. 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм ГПК України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» № 01-8/344 від 11.04.2005 зі змінами, внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України № 01-06/494/16 від 14.03.2016, встановлено, що:

- порядок набрання рішенням господарського суду законної сили визначається приписами статті 85 ГПК;

- якщо апеляційну скаргу на судове рішення не подано у строк, передбачений частиною першою статті 93 ГПК, відповідне рішення набирає законної сили;

- у разі коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили.

Отже, на даний час рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 у справі № 910/31771/15 фактично не набрало законної сили.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що:

- відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

- під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

- іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Тобто, предметом розгляду у цій справі № 910/7149/17, серед іншого, є позовні вимоги про стягнення 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на несплачені суми відсоткових доходів (8-13 відсоткові періоди), право на стягнення яких та їх розмір є предметом розгляду в іншій судовій справі № 910/31771/15, рішення суду у якій на даний час не набрало законної сили.

Отже, встановлення розмірів заборгованості по сплаті відсоткового доходу за спірними облігаціями за 8-13 відсоткові періоди та періодів прострочення їх оплат є суттєвою обставиною для вирішення спору щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних нарахованих на такі заборгованості.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з ч. 3 ст. 4 ГПК України якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

Отже, вищезгадані судові рішення Європейського суду з прав людини та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

З огляду на вказані вище норми, судове рішення у господарській справі № 910/31771/15 після набрання ним законної сили не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі - № 910/7149/17, не можуть їм суперечити, в той час як встановлення у цій справі факту наявності чи відсутності заборгованості сплаті відсоткового доходу з спірними облігаціями за 8-13 відсоткові періоди та періодів прострочення їх оплат, з огляду на наявність судового рішення у господарській справі № 910/31771/15, навіть у випадку не набрання вказаним рішення законної сили, за своєю правовою природою буде вважатись переглядом рішення суду у господарській справі № 910/31771/15, повноважень на що апеляційному господарському суду під час розгляду апеляційної скарги у іншій справі не надано.

Враховуючи, що встановлення у цій справі факту наявності чи відсутності заборгованості по сплаті відсоткового доходу за спірними облігаціями за 8-13 відсоткові періоди та періодів прострочення їх оплат є суттєвим для вирішення по суті спору сторін у цій справі, та те, що встановити зазначені обставини під час розгляду цієї справи колегія суддів позбавлена можливості з огляду на наявність судового рішення з вказаного питання (яке на даний час не набрало законної сили - примітка суду), вирішення цієї апеляційної скарги є неможливим до набрання рішенням у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн. законної сили.

За обставин, що склалися, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у справі № 910/7149/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн.

Клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи буде розглянуто колегією суддів після поновлення провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження у справі № 910/7149/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн.

2. Зобов'язати сторони негайно повідомити суд про набрання законної сили рішенням у справі № 910/31771/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про стягнення 810 912 471,06 грн.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

О.М. Баранець