РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017Справа №910/8886/17

За позовомДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеп";
Простягнення 3 386 396,11 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Губенко М.С., представник за довіреністю від 03.07.2017 № 1178;
Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІНТЕП" 3 386 396,11 грн. штрафу у зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань та строків виконання робіт за договором від 17.08.2015 № 60-4/2463-15.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8886/17 від 05.06.2017, яку призначено до розгляду на 29.06.2017.

Ухвалою від 29.06.2017 розгляд справи було відкладено на 11.07.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних документів.

11.07.2017 розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному та був призначений на 07.09.2017 (ухвала від 12.07.2017 в матеріалах справи).

08.08.2017 від позивача до суду надійшла заява від 02.08.2017 № 42/7-4462 про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні 07.09.2017 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог від 04.09.2017 № 05/7-5043.

Відповідно до ухвали від 07.09.2017 розгляд справи було відкладено на 21.09.2017 згідно з приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання, призначене на 21.09.2017, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, а тому, зважаючи на обмеженість процесуальних строків вирішення спору та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з урахуванням попередньо поданих заяв про збільшення позовних вимог від 02.08.2017 та від 04.09.2017, стягнувши з відповідача 19 234 729,89 грн. пені 3 792 763,64 грн. штрафу за порушення строків виконання підрядних робіт за договором від 17.08.2015 № 60-4/2463-15, а також 15 158 538,88 грн. безпідставно набутого майна.

У зв'язку з тим, що заяви позивача про збільшення позовних вимог не відповідають вимогам процесуального законодавства, суд відмовляє у прийнятті заяви від 02.08.2017 № 42/7-4462 та частково приймає до розгляду заяву від 04.09.2017 № 05/7-5043 і розглядає позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в розмірі 19 234 729,89 грн. пені і 3 792 763,64 грн. штрафу за порушення строків виконання підрядних робіт.

Так, відмова у прийнятті до розгляду вказаних заяв в частині стягнення 15 158 538,88 грн. безпідставно набутого майна обумовлюється законодавчою неможливістю одночасної зміни позивачем предмету та підстав позову, що встановлена у ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. Звертаючись до суду з заявами про збільшення позовних вимог та заявляючи про стягнення з відповідача попередньої плати за підрядні роботи за договором від 17.08.2015 № 60-4/2463-15 в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набуте майно, позивач не просто збільшує кількісні показники (ціну позову), а фактично заявляє самостійні позовні вимоги, тобто новий позов.

Первісно заявлені вимоги були мотивовані тим, що відповідач порушив строки виконання підрядних робіт за одним з етапів їх виконання, а тому позивач просив стягнути з нього договірну неустойку у вигляді пені та штрафу в межах правовідносин сторін за чинним договором.

Натомість, заявляючи вимоги про стягнення безпідставно набутого майна, позивач вказує на те, що після порушення провадження у справі № 910/8886/17 він, як замовник робіт ініціював розірвання договору підряду з відповідачем (підрядником) та просить стягнути з нього перераховану суму попередньої плати, яку вважає безпідставно набутим майном. Таким чином, звертаючись до суду з заявою про збільшення позовних вимог, позивач заявляє самостійний позов, вводячи нову матеріально-правову вимогу до відповідача, обґрунтовуючи її, при цьому, як іншими обставинами, так і іншими нормами законодавства.

Таким чином, оскільки одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, позовні вимоги розглядаються в описаних вище межах (стягнення договірної неустойки - 19 234 729,89 грн. пені 3 792 763,64 грн. штраф).

На підтвердження заявлених вимог суду було подано договір з додатками, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт, листування сторін, платіжні документи про перерахування авансу.

Суд враховує, що відповідачем було змінено місцезнаходження з міста Київ на місто Харків. Оскільки така зміна відбулася після порушення провадження у справі, вона не призводить до вчинення судом процесуальних дій по передачі справи за підсудністю згідно з приписами ч. 3 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.07.2015 Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" в якості замовника та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інтеп" в якості підрядника уклали договір № 60-4/2463-15 (надалі - договір), за умовами якого підрядник (за текстом договору - учасник) зобов'язався виконати роботи з модернізації центрального диспетчерського пункту з реконструкції приміщень та інженерних мереж будівлі управління Південної електроенергетичної системи (інв. № 00001, № 00006), передбачені технічним завданням, а замовник - прийняти й оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.3 договору виконання робіт проводиться згідно з конкурсною пропозицією учасника, яку за результатами процедури відкритих торгів було акцептовано 20.07.2015.

Строк виконання робіт сторони визначили у календарному графіку, що був оформлений в якості додатку № 4 до договору, місце виконання робіт: м. Одеса, вул. Коблевська, 11 (п. 5.1, п. 5.2).

Згідно з п.п. 5.4.3 учасник в 5-ти денний строк з моменту завершення виконання робіт надає замовнику виконавчу документацію та подає на підписання акт приймання виконаних робіт та довідку.

У розділі "Ціна договору" закріплено, що ціна договору, яка становить 56 958 400,01 грн., визначена на підставі договірної ціни, погодженої замовником і учасником в установленому порядку та кошторисної документації, складеної відповідно до вимог "Правил визначення вартості будівництва ДСТУ-Б Д.1.1-1.2013" та може бути змінена за взаємною згодою сторін.

Порядок оплати за вказаним договором передбачав наступне:

- замовник здійснює попередню оплатку протягом 15-ти банківських днів після підписання договору у розмірі 17 087 520,00 грн. (п. 4.1);

- розрахунки за фактично виконані роботи, враховуючи авансовий платіж, здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника по мірі виконання робіт на підставі актів приймання виконаних робіт протягом 150-ти банківських днів після підписання атів замовником (п. 4.2);

- у разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання замовником коштів на фінансування закупівлі на свій розрахунковий рахунок (п. 4.4).

Строк дії договору було погоджено у п. 10, де вказується, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками за умови внесення учасником забезпечення виконання договору згідно з п.п. 11.1 і діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Завершення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії (п.п. 10.1, п.п. 10.2).

Невід'ємними додатками до договору сторони оформили технічне завдання (додаток № 1), договірну ціну (додаток № 2), кошторисну документацію (додаток № 3), календарний графік виконання робіт (додаток № 4).

16.11.2016 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору, якою було викладено у новій редакції деякі з його умов, зокрема, строк дії договору встановлено замість 31.12.2016 - 31.12.2017, ціну замість 56 958 400,01 грн. - 52 973 103,20 грн., строк виконання робіт відповідно до календарного графіку та не пізніше 25.10.2017.

Як слідує з календарного графіку виконання робіт, що є додатком № 3 до договору в редакції додаткової угоди № 1 від 16.11.2016, виконання робіт передбачалося провести у три етапи, терміном виконання до 15.04.2017 (перший етап) та до 24.10.2017 (другий етап), до 25.10.2017 (третій етап - здача об'єкту в експлуатацію).

Матеріалами справи підтверджується, що 20.08.2015 позивач перерахував відповідачеві 17 087 520,00 грн. в якості 30-ти % авансу за модернізацію центрального диспетчерського пункту за договором від 17.08.2015 № 60-4/2463.

24.09.2015 позивач передав відповідачеві за актом будівельний майданчик для виконання будівельно-монтажних робіт.

31.03.2017 сторони документально оформили довідку про вартість виконаних будівельних робіт ат витрати за березень 2017 року на суму 110 231,96 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2017 року на суму 110 231,96 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт ат витрати до актів № 2, № 3, № 4 за березень 2017 року на суму 1 818 749,16 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2017 року на суму 1 423 330,67 грн., акт виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2017 року на суму 313 579,53 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017 року № 4 на суму 81 838,96 грн.

Спір у справі між сторонами виник у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З умов договору сторін слідує, що між ними виникли правовідносини з договору підряду, які підпадають під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що договір, з якого виник спір, був укладений сторонами за переддоговірною процедурою.

За твердженнями позивача, станом на час розгляду справи договір сторін є розірваним в односторонньому порядку замовником через невиконання підрядником будівельних робіт, аванс не освоєний, роботи за першим етапом виконані частково на суму 1 928 981,12 грн. з необхідних 27 091 168,86 грн., тобто має місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача, а тому, посилаючись на п. 7.2 договору, позивач просить стягнути з відповідача договірну неустойку.

У зв'язку з порушеннями відповідача, позивач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інтеп" претензію від 42/2-2198 від 18.04.2017, в якій вимагав розпочати та своєчасно виконати належним чином і в повному обсязі роботи, передбачені договором від 17.08.2015, вказуючи на свої подальші дії у разі невиконання цих вимог (ініціювання судового процесу про стягнення договірної неустойки).

До позовної заяви позивачем було подано лист відповідача від 12.05.2017 № 67, в якому, посилаючись на призупинення будівельних робіт з модернізації центрального диспетчерського пункту, які не розпочиналися після підписання додаткової угоди, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інтеп" просить позивача надати дозвіл на вивезення інструменту, матеріалів та обладнання, що є фактичною власністю та знаходиться на балансі компанії ПП "Прогрес+" з будівлі управління Південної електроенергетичної системи по вул. Коблевській, 11 у м. Одесі. Вказаний лист позивачем було отримано 15.05.2017.

Зазначений лист не містив посилань або ж пояснень причин призупинення будівельних робіт.

Після порушення провадження у справі № 910/8886/17 позивач надав суду для залучення до матеріалів справи письмове повідомлення про відмову від договору підряду від 17.08.2015 № 60-4/2463 (лист від 12.05.2017 № 42/2-2694) та докази його надіслання на дві відомі адреси відповідача. Така відмова була мотивована порушенням відповідачем строків (календарного графіку) виконання робіт.

Відповіді відповідача на претензію від 18.04.2017 та лист від 12.05.2017 суду подано не було.

У п.п. 7.2 договору сторони погодили, що у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику пені у розмірі 0,5 % ціни прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, а за порушення понад 30-ть днів додатково сплачує штраф у розмірі 14 % від вказаної ціни.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Строк виконання підрядних робіт є однією з істотних умов договору підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Обов'язок доведення обставин, на які посилається сторона у спорі для підтвердження своїх вимог і заперечень покладено на неї чинним законодавством (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, який своєчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, не подав суду спростувань вказаних позивачем обставин, так само як і доказів належного і своєчасного виконання зобов'язань з виконання робіт за договором від 17.08.2015 № 60-4/2463-15, зокрема другого його етапу, вартість якого згідно з матеріалами справи становить 29 020 149,00 грн.

Розглядаючи заявлений спір суд враховує, що відповідач не подав суду жодних доказів на підтвердження повного освоєння сум попередньої плати за договором, не подав документів на підтвердження подальшого ходу будівництва, якого вимагав позивач у претензії від 18.04.2017, відповідних актів, довідок про вартість тощо, а також не повідомив про причини, які зумовили призупинення виконання робіт збоку підрядника, прояке замовника було повідомлено у травні 2017 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив прострочення за договором, чим порушив його умови та відповідні приписи законодавства.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказувалося вище, відповідальність у вигляді 0,5 % пені за кожен день прострочення від вартості простроченого зобов'язання та 14 % штрафу за понад 30-ти денне прострочення сторони погодили у п. 7.2 договору.

Зважаючи на обставини фактичної відмови відповідача від виконання підрядних робіт, з огляду на умови даного договору та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги в частині стягнення договірної неустойки видаються правомірними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний. Так, у тій частині заяви про збільшення позовних вимог від 04.09.2017 № 05/7-5043, яку було прийнято судом до розгляду, позивачем нараховано до стягнення штраф в сумі 3 792 763,64 грн., розрахований від вартості невиконаних робіт за першим етапом в розмірі 27 091 168,86 грн. та 19 234 729,89 грн. пені за 142 календарних дні прострочення виконання підрядних робіт за першим етапом також від вартості невиконаних робіт за першим етапом в розмірі 27 091 168,86 грн. з 15.04.2017 по 04.09.2017.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає його арифметично вірним та уточнює, що прострочення тривалістю 142 дні рахується з 16.04.2017 по 04.09.2017, а не з 15.04.2017 як вказує позивач.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються повністю (в тій частині позовних вимог, що прийняті до розгляду згідно із заявою про збільшення від 04.09.2017 № 05/7-5043), а судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інтеп" (61045, м. Харків, вул. Тобольська, 42, оф. 226/1, ідентифікаційний код 37003274) на користь "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південна електроенергетична система" (65029, м. Одеса, вул. Коблевська, 11, ідентифікаційний код 23208938) 19 234 729 (дев'ятнадцять мільйонів двісті тридцять чотири тисячі сімсот двадцять дев'ять) грн. 89 грн. пені, 3 792 763 (три мільйони сімсот дев'яносто дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 64 коп. штрафу та 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 02.10.2017 р.