РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №910/13088/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/13088/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз"

до приватного підприємства "Рось"

про стягнення 38 979,86 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Мацуцька В.В., довіреність № 1 від 03.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" (надалі - позивач) до приватного підприємства "Рось" (надалі - відповідач) про стягнення 37 188,28 грн. основного боргу, 1 421,74 грн. інфляційних втрат, 369,84 грн. трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АГЗП №577 від 24.12.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2017р. порушено провадження у справі № 910/13088/17, розгляд справи призначений на 28.09.2017р.

28.09.2017р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 1 421,74 грн. інфляційних втрат та 369,84 грн. трьох відсотків річних, у зв'язку з оплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 37 188,28 грн.

Дослідивши у судовому засіданні 28.09.2017р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду та відповідно має місце нова ціна позову.

Присутній в судовому засіданні 28.09.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 09.08.2017р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 09.08.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014р. між позивачем (далі - продавець) та відповідачем (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АГЗП №577 (далі - договір), відповідно до п. 2.1. якого продавець зобов'язується передавати у власність покупця через свої АГЗП та/або АГЗП - партнерів, що розміщені на території України з використанням смарт-карт (талонів, відомостей) на СГ, а покупець зобов'язується приймати у власність СГ та оплачувати їх вартість.

Пунктами 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.7. договору встановлено наступні терміни:

АГЗП - автозаправна станція, що знаходиться в межах території У країни, облаштована POS-терміналом, через яку здійснюється передача продавцем скрапленого газу для заправки автомобілів (далі СГ) у власність покупцю з використанням смарт-карт та/або по талонам, відомостям.;

АГЗП - партнер продавця - автозаправна станція, що знаходиться в межах території України, через яку здійснюється передача продавцем скрапленого газу для заправки автомобілів (далі СГ) у власність покупцю з використанням талонів або відомостей.;

смарт-карта - технічний засіб отримання покупцем (довіреною особою) СГ через АГЗП та обліку операцій відпуску (передачі у власність) СГ. Смарт-карта не є платіжним засобом. Наявність смарт-карти дозволяє її пред'явнику отримати СГ. Смарт-карті присвоюється ідентифікаційний номер та і код доступу (PIN-код), який за бажанням покупця може бути знято.;

Талони (паливні талони) - попередньо оплачені талони, виконані друкованим способом на певний обсяг СГ, що відпускається, та які використовуються тільки на АГЗП, які здійснили випуск таких.;

СГ - скраплений вуглеводневий газ призначений для заправки автомобілів (пропан-бутанова суміш), згідно даних інформаційного табло (стели) кожної окремої АГЗП та на смарт-карті.

Відповідно до п. 2.3. договору, продавець продає покупцю смарт-карти та обслуговує їх у період дії даного договору. Вартість однієї старт-карти складає 5,00 грн., в т.ч. ПДВ - 0,834 грн.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що продавець поставляє покупцю СГ частинами на умовах EXW (Інкотермс 2000) франко-термінали - АГЗП (п. 1.1. даного договору), шляхом вибірки покупцем (довіреною особою покупця) СГ з АГЗП. Датою поставки СГ вважається дата, що вказана в чеку з POS-терміналу, РРО або забірній відомості.

Згідно п. 3.3. договору, продавець поповнює рахунок смарт-карт(-и) покупця не пізніше наступного робочого дня з моменту виконання покупцем умов оплати СГ згідно з розділом 4 даного договору, та з наступного дня вчиняє дії щодо поставки (відпуску) СГ покупцю.

Відповідно до п. 3.6. договору, підтвердженням фактичного отримання покупцем СГ на АГЗП в кількості та ціні є чек з POS-терміналу, що видається покупцю, спеціальна відомість (з підписом водія про отримання СГ) або фіскальний чек (РРО).

В п. 3.8. договору зазначено, враховуючи періодичність та ритмічність поставок СГ протягом дії даного договору, продавець формує протягом місяця накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей та податкові накладні. При цьому, по факту відпуску СГ продавцем за відповідний період надається покупцю для підписання акт приймання-передачі або видаткова накладна. Акт приймання-передачі (видаткова накладна) підтверджує факт передачі СГ у власність покупця за відповідний період. Вищевказані документи надаються покупцеві для підписання після 7 робочого дня місяця, наступного за звітним.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що ціна СГ визначається на момент поставки (вибірки) згідно зазначеної ціни на СГ на інформаційному табло АГЗП Великий Бурлук за адресою смт. Великий Бурлук вул. Комінтерна, 1. Сторони погодились, що ціна СГ є узгодженою, коли покупець (його довірена особа) здійснив вибірку СГ з АГЗП на умовах даного договору та отримав документ, що визначений у п.3.6. договору. В ціну СГ включено податок на додану вартість. Ціна СГ відображається в чеку з РОS- термінала, РРО, відомості та підтверджується видатковими накладними або актами приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.1.1. договору, протягом його дії продавець надає покупцеві знижку на відпущені (передані) СГ в наступному розмірі: 0,10 грн. включаючи податок на додану вартість за кожен літр СГ, який передається покупцю на АГЗГ, згідно списку смарт-карт. Погоджена сторонами ціна продажу підтверджується видатковими накладними або актами приймання-передачі.

Згідно п. 4.2. договору, покупець здійснює оплату СГ не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання виставленого продавцем рахунку-фактури згідно своєї потреби на 10 (десять) днів.

Оплата розраховується за формулою:

Сума оплати = ((вартість СГ за один літр по Велико-Бурлукської АГЗП продавця на момент виставлення рахунку) - встановлена знижка) х (кількість літрів СГ відповідно до потреби покупця на 10 днів).

Розрахунки за СГ здійснюються покупцем в українській національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця. (п. 4.3. договору)

У п. 4.4. договору зазначено, що при здійсненні розрахунків за СГ в безготівковій формі, покупець в обов'язковому порядку в платіжному дорученні вказує номер договору та призначення платежу - "оплата за СГ з використанням смарт-карт". Наприклад: "оплата за СГ з використанням смарт-карт за договором №567СМ" або "оплата за СГ по талонам за договором №567СМ на АГЗП". При здійсненні оплати за СГ покупцю не дозволяється об'єднувати платежі по карткам, по талонам по відомостям в одному платіжному дорученні.

Продавець, незалежно від дати (періоду) вказаних покупцем у призначенні платежу у платіжних документах, зараховує отримані від покупця кошти на його рахунок. У разі встановлення від'ємної суми блокування (кредит), зараховані кошти в першу чергу направляються на погашення вартості попередньо відпущених покупцю партій СГ. (п. 4.6. договору).

Відповідно до п. 4.8.4. договору, за підсумками відпуску СГ у звітному місяці, на підставі забірних відомостей про отримання скрапленого газу, протягом 5 робочих днів місяця, наступного за звітним, продавець складає акти приймання-передачі скрапленого газу та направляє їх для підписання покупцю, один з яких протягом 2 робочих днів після їх підписання покупець повинен повернути продавцю.

Даний договір набирає сили з 01.01.2015р. та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору. (п. 11.1. договору)

У випадку, коли жодна із сторін протягом одного місяця до закінчення терміну дії даного договору не заявила про намір його розірвання, то договір вважається таким, що діє на наступний період - 1 (один) календарний рік на умовах, передбачених даним договором. (п. 11.2. договору)

Відповідно до видаткових накладних № 00025314 від 30.11.2016р. на суму 113 605,30 грн., № 00027802 від 31.12.2016р. на суму 725,40 грн. позивачем на виконання договору було здійснено поставку скрапленого вуглеводневого газу відповідачу на загальну суму 114 330,70 грн., яка останнім в повному обсязі оплачена не була, у зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 37 188,28 грн.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем на вказану суму підтверджується також актом звіряння взаємних розрахунків за період з листопада 2016 року по березень 2017 року, підписаним представниками та скріпленим печатками сторін.

Позивач направив відповідачу претензію №192 від 28.02.2017р. про сплату заборгованості в сумі 37 188,28 грн. за договором купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АГЗП №577 від 24.12.2014р.

Згідно довідки по банківському рахунку позивача № в АБ «Кліринговий дім» відповідач здійснив наступі оплати за договором купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АГЗП №577 від 24.12.2014р.: 26.07.2017р. на суму 5 000,00 грн., 27.07.2017р. на суму 5 000,00 грн., 31.07.2017р. на суму 5 000,00 грн., 01.08.2017р. на суму 5 000,00 грн., 02.08.2017р. на суму 5 000,00 грн., 03.08.2017р. на суму 5 000,00 грн., 04.08.2017р. на суму 3 500,00 грн., 08.08.2017р. на суму 3 688,28 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АГЗП №577 від 24.12.2014р. в частині своєчасної оплати скрапленого вуглеводневого газу, у останнього виник обов'язок сплатити 1 421,74 грн. інфляційних втрат та 369,84 грн. трьох відсотків річних за період прострочення з 22.03.2017р. по 20.07.2017р.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу скраплений вуглеводневий газ на загальну суму 114 330,70 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №№ 00025314 від 30.11.2016р. на суму 113 605,30 грн., № 00027802 від 31.12.2016р. на суму 725,40 грн., які підписані уповноваженими особами обох сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату належним чином не здійснив, внаслідок чого за ним станом на 11.04.2017р. виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 37 188,28 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з листопада 2016 року по березень 2017 року, підписаним представниками та скріпленим печатками сторін.

З довідки по банківському рахунку № в АБ «Кліринговий дім» вбачається, що вказана заборгованість була погашена відповідачем в повному обсязі, однак з порушенням, встановленого п. 4.2. договору, строку.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач всупереч умов договору своє зобов'язання зі своєчасної оплати скрапленого газу не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 22.03.2017р. по 20.07.2017р., суд визнав їх обґрунтованим та арифметично вірними, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення 1 421,74 грн. інфляційних втрат та 369,84 грн. трьох відсотків річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Рось" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10; ідентифікаційний код 32191954) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківрегіонгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ідентифікаційний код 36224035) інфляційні втрати в сумі 1 421 грн. 74 коп., 3% річних в сумі 369 грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 03.10.2017р.

СуддяПривалов А.І.