ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2017 р.Справа № 46/350-07

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (вх. №195 від 10.08.2017 р.) по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"
про стягнення 1.040.059,62 грн.
за участю представників:

стягувача (скаржника) - ОСОБА_1, довіреність №14-68 від 14.04.2017 р.;

боржника - не з'явився;

органу ДВС - ОСОБА_2, довіреність №117 від 29.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, заявивши вимоги про: визнання незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №5388911; визнання недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5388911, яку було винесено 17.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

Присутній у судовому засіданні 10 жовтня 2017 року представник стягувача (скаржника) скаргу підтримує повністю та просить суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, витребуваних ухвалою суду документів не надав, причини неявку суду не повідомив.

Представник органу ДВС проти задоволення скарги заперечує та просить суд відмовити в скарзі в повному обсязі. Надав відзив на скаргу (вх. №33089 від 10.10.2017 р.) в якому зазначає, що при прийнятті постанови №ВП 5388911 від 17.07.2017 р. про зупинення вчинення виконавчих дій державний виконавець діяв в чіткій відповідності до вимог чинного законодавства України.

Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга на дії органу державної виконавчої служби, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників стягувача та органу державної виконавчої служби, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Харківської області від 08 жовтня 2007 року по справі №46/350-07 позов Відкритого акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» задоволено, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Відкритого акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" 290.826,55 грн. 3% річних, 726.181,18 грн. інфляційних втрат, 10.170,08 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення суду по справі №46/350-07 23 жовтня 2007 року Господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

З метою виконання вказаного судового рішення Відкрите акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ - 5" звернувся до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області із заявою б/н від 02.11.2007 р. та наказом суду №46/350-07 від 23.10.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17 березня 2014 року по справі №46/350-07 змінено сторону виконавчого провадження №5388911 у справі №46/350-07 Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" на її правонаступника Публічне акціонерне товариство Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України".

Як зазначає стягувач, 17 липня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №46/350-07, виданого 23 жовтня 2007 року.

Дана постанова мотивована з посиланням на те, що дане виконавче провадження підпадає під дію п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає обов'язковому зупиненню, оскільки боржник - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" у даній справі перебуває у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Стягувач вважає такі дії державного виконавця незаконними та такими, що суперечать вимогам ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 10 частини 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

При цьому, частиною 4 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження також передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Зазначені законодавчі положення узгоджуються з положеннями Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Таким чином, виходячи з положень статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення виконавчих проваджень відносно підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється не тільки у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.16 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води, а також і по іншим виконавчим провадженням, де стягувачами є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", безвідносно до того, за що саме виникла заборгованість (постачання, газу, теплової чи електричної енергії).

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.17 № 152 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувачем за наказом №46/350-07, з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 17 березня 2014 року про заміну сторони у виконавчому провадженні, є Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; боржником є - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі".

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність дії державного виконавця щодо винесення постанови від 17.07.2017 р. ВП № 5388911 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 23.10.2007 р. по справі №46/350-07 з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження.

Посилання стягувача у скарзі на порушення державним виконавцем при винесенні постанови на ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" суд вважає безпідставними.

Положеннями ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зупинення стягнення заборгованості не тільки за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, а й послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ). Тобто, ця норма розповсюджується на спірні відносини, предметом яких є стягнення 3% річних та інфляційних втрат саме за теплову енергію.

При цьому норма п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" (про неможливість застосування якої стверджує скаржник) дійсно не застосовується в даному разі. Вона є спеціальною по відношенню до норми ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження". Норма п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" застосовується лише до випадків стягнення заборгованості за природний газ і регулює певні особливості зупинення виконавчих проваджень у цих випадках. Проте, ця норма жодним чином не виключає можливість застосування більш загальної по відношенню до неї норми ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" і зупинення виконавчих проваджень у випадках передбачених нею, в т.ч. проваджень по стягненню 3% річних та інфляційних втрат за теплову енергію.

Суд зазначає, що з змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Тобто, суми 3-х відсотків річних та інфляційні нарахування за своєю природою є складовими заборгованості як такої, а отже норми п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають застосуванню і у разі стягнення названих сум без одночасного стягнення окремих сум основного боргу (що і має місце наразі).

Таким чином дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови від 17.07.2017 р. ВП №5388911 про зупинення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 23.10.2007 р. по справі №46/350-07 саме на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", а не ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", є законними та обґрунтованими.

За таких обставин, в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби слід відмовити.

Керуючись положеннями статтями 1, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 32, 33, 34, 43, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби - відмовити.

Суддя ОСОБА_3

/Справа №46/350-07/