ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Справа № 924/1062/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Погребняка В.Я., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни
на постанову та ухвалуРівненського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року Господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017 року
у справі Господарського суду№ 924/1062/13 Хмельницької області
за заявоюФізичної особи-підприємця ОСОБА_5
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни
пробанкрутство

В судовому засіданні в режимі відеоконференції взяли участь представники:

арбітражний керуючий ліквідатор ТОВ "Городокконсервмолоко" - Тихончук Л.Х.;

В С Т А Н О В И В:

За результатами нового розгляду ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року у справі № 924/1062/13 (суддя Крамар С.І.) в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Городокконсервмолоко" арбітражного керуючого Тихончук Лесі Хотіївни про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06 листопада 2013 року відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року у справі № 924/1062/13 (судді: Тимошенко О.М.- головуючий, Юрчук М.І., Демянчук Ю.Г.) ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судами судовими рішення у справі № 924/1062/13, скаржник ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" арбітражний керуючий Тихончук Леся Хотіївна звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора.

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 43, 112, 113 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК України).

Судова колегія, заслухавши пояснення учасника провадження, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 04 вересня 2013 року, ухвалою Господарського суду Хмельницької області було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Городокконсервмолоко", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

06 листопада 2013 року ухвалою місцевого суду було визнано грошові вимоги ПП "ВКФ "Ремез" до ТОВ "Городокконсервмолоко" у сумі 35 001 147,00 грн., з яких 35 000 000,00 грн. - заявлені грошові вимоги, 1 147,00 грн. - судовий збір.

В подальшому, у березні 2016 року ліквідатор ТОВ "Городокконсервмолоко" звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою № 05-06/275/16 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду від 06 листопада 2013 року, якою суд визнав грошові вимоги ПП "ВКФ "Ремез" до ТОВ "Городокконсервмолоко" у сумі 35 001 147 грн. та зобов'язав розпорядника майна включити вимоги ПП "ВКФ "Ремез" у реєстр вимог кредиторів ТОВ "Городокконсервмолоко" відповідно до черговості, зокрема, 1147 грн. - до вимог, які підлягають погашенню в першу чергу, 35 000 000,00 грн. - до вимог, які підлягають погашенню в четверту чергу.

Як нововиявлені заявник вказує обставини, встановлені в ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року у справі № 924/1062/13 щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-6 від 15 червня 2011 року.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду від 06 листопада 2013 року у справі № 924/1062/13 дійшли висновку, що зазначені в ухвалі від 17 лютого 2016 року обставини не є нововиявленими, оскільки стосуються переоцінки тих доказів, які вже оцінювалися судом при розгляді заяви з кредиторськими вимогами ПП "ВКФ "Ремез".

Однак, Вищим господарським судом України судові рішення попередніх інстанцій скасовано, зважаючи на ту обставину, що при визнанні грошових вимог кредитора ПП "Виробничо - комерційна фірма "Ремез" питання фіктивності договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15.06.2011 року не досліджувалося, що не може вважатися переоцінкою доказів на даному етапі. В зв'язку з чим, справа в частині розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2013 у справі № 924/1062/13 була направлена на новий розгляд.

За результатами нового розгляду судами було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06 листопада 2013 року внаслідок того, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2016 року підтверджена чинність договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15.06.2011, що не спростовує правомірність визнання грошових вимог ПП "ВКФ "Ремез", а відтак за своєю суттю та юридичною природою зазначені обставини не є нововиявленими.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: - по-перше, існування на час розгляду справи; - по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; - по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними допустимими доказами.

Як встановлено судами, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2013 року визнано грошові вимоги ПП "ВКФ "Ремез" до боржника ТОВ "Городокконсервмолоко" у сумі 35001147 грн., з яких 35 000 000,00 грн. - заявлені грошові вимоги, 1147 грн. - судовий збір і зобов'язано розпорядника майна включити вимоги ПП "ВКФ "Ремез" у реєстр вимог кредиторів боржника відповідно до черговості визначеної ст. 45 Закону.

Заборгованість в сумі 35 000 000,00 грн. у ТОВ "Городокконсервмолоко" утворилась у зв'язку з невиконанням останнім умов договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15.06.2011р.

На момент винесення ухвали від 06.11.2013 року ні боржник, ні арбітражний керуючий, виходячи з наявних та поданих на розгляд господарського суду документів, не ставили під сумнів факт передачі цінних паперів боржнику і як наслідок виникнення в останнього грошових зобов'язань перед ПП "ВКФ "Ремез", а тому існування обставин, які б вказували про відсутність підстав пред'явлення конкурсних кредиторських вимог до ТОВ "Городокконсервмолоко" могли бути відомі арбітражному керуючому на час розгляду і винесення зазначеної ухвали.

Разом з тим, судом в ухвалі від 17 лютого 2016 року в межах зазначеної справи встановлено, що станом на 15.06.2011р. ПП "Виробничо - комерційна фірма "Ремез" як продавець згідно спірного договору не був власником цінних паперів, які є предметом спірного договору, як того вимагає ч.ч. 3, 4 ст. 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), оскільки переказ останніх відповідачу здійснено лише 21.06.2011р. на виконання умов договору № 415-Д від 15.06.2011р.

Крім того, зазначеною ухвалою на підставі листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що ТОВ "Городокконсервмолоко" за умовами договору № 416-1-Б від 15.06.2011р. придбав цінні папери за ціною 35 000 000,00 грн., в той час як номінальна вартість останніх складає лише 1 375 000,00 грн., тобто за ціною значно вищою за номінальну.

Таким чином, суд в ухвалі від 17.02.2016р. дійшов висновку, що оскільки ПП "Виробничо - комерційна фірма "Ремез" станом на дату укладення договору купівлі - продажу цінних паперів № 416-1-Б (15.06.2011р.) не набув права власності на цінні папери, які в подальшому придбано ТОВ "Городокконсервмолоко", який в свою чергу не виконав обов'язку щодо оплати останніх, то сторони не мали на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином.

Проте, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2016 року відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Городокконсервмолоко" - арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. до ПП "ВКФ "Ремез" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15.06.2011 року у зв'язку з пропуском строку позовної давності, що і було враховано судами попередніх інстанцій.

Тобто, хоча судом і було встановлено обґрунтованість вимог ліквідатора, порушене право не підлягало захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Договір купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15.06.2011 року в судовому порядку не визнано недійсним. Дане рішення не оскаржено та набрало законної сили.

З огляду на викладене, суди дійшли вірного висновку про чинність договору купівлі-продажу цінних паперів № 416-1-Б від 15 червня 2011 року.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та встановлено способи спростування презумпції правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. Така ж правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015р. у справі № 6-639цс15.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території. Окрім того, принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (принцип юридичної визначеності), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Європейського суду з прав людини у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.08).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора ТОВ "Городокконсервмолоко" - арбітражного керуючого Тихончук Лесі Хотіївні про перегляд ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2013 року у справі № 924/1062/13.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В зв'язку з зазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року та ухвала Господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року у справі № 924/1062/13, прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року у справі № 924/1062/13 залишити в силі.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.Я. Погребняк

Н.Г. Ткаченко