ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Справа № 917/159/17
Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого: суддів:Студенця В.І., Палія В.В., Селіваненка В.П.
за участю представників сторін:від позивача - Заліпі Н.Ю., від відповідача - Сотник І.Л.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"
на постанову від Харківського апеляційного господарського суду 24.05.2017
та на рішення від Господарського суду Полтавської області 14.03.2017
у справі№ 917/159/17
за позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"
доПолтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"
простягнення 2 045 004,44 грн,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі - ПАТ "Полтавагаз") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 2 045 004,44 грн, з яких: 129 833,77 грн - 3% річних, 1 224 350,72 грн пені, 690 819,95 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2017 порушено провадження у справі №917/159/17 за позовом ПАТ "Полтавагаз" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 2 045 004,44 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області (суддя Безрук Т.М.) від 14.03.2017 позов задоволено частково; стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь ПАТ "Полтавагаз" 23 972,24 грн пені, 2 568,47 грн - 3% річних та 1 600,00 грн судового збору; в іншій частині - у позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя, судді Білецька А.М., Медуниця О.Є.) від 24.05.2017 рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.03.2017, ПАТ "Полтавагаз" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні 1 200 378,48 грн пені, 127 265,30 грн 3% річних та 690 819,95 грн інфляційних втрат скасувати і прийняти нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті із порушенням норм матеріального права, зокрема ст.ст.525, 549-551, 625 ЦК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 прийнято касаційну скаргу ПАТ "Полтавагаз" до провадження та призначено до розгляду на 04.10.2017.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.12.2015 між ПАТ "Полтавагаз" (оператор ГРМ) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (споживач) був укладений Типовий договір розподілу природного газу. Даний договір укладений шляхом публічної оферти ПАТ "Полтавагаз" про приєднання до Типового договору розподілу природного газу та підписання відповідачем заяви-приєднання №1-02/02/14-Р від 30.12.2015 року до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до п. 2.1 договору ПАТ "Полтавагаз" (оператор ГРМ) зобов'язується надати Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (споживачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та у порядку, визначені цим договором.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 договору).

В пунктах 6.3 - 6.6 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем.

В додатку № 3 сторони визначили договірні (планові) обсяги розподілу природного газу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на 2016 рік.

Відповідно Постанови НКРЕКП № 3159 від 29.12.2015 "Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами" для ПАТ "Полтавагаз" тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами встановлений у розмірі 705,80 грн. (без ПДВ), грн за 1000 м3 (тобто 846,96 грн. з ПДВ).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Полтавагаз" зверталося до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" з позовом про стягнення боргу за вказаним договором за послуги з розподілу природного газу, надані протягом січня-березня 2016. За результатом розгляду даного позову Господарським судом Полтавської області було прийнято рішення від 03.06.2016 у справі № 917/497/16 про задоволення позовних вимог.

Також, Господарським судом Полтавської області у справі № 917/1006/16 прийнято рішення від 17.10.2016 про стягнення з відповідача інфляційних, річних та пені, нарахованих на заборгованість за послуги з розподілу природного газу, надані ПАТ "Полтавагаз" протягом січня-березня 2016.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заборгованість відповідача за період з січня по березень 2016 за надані послуги по договору та нараховані на цю заборгованість пеня, 3% річних та інфляційні втрати не включені до предмету розгляду справи № 917/159/17.

Предметом позову у даній справі, як встановлено судами попередніх інстанцій, є матеріально-правові вимоги ПАТ "Полтавагаз" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 129 833,77 грн - 3% річних, 1 224 350,72 грн пені, 690 819,95 грн інфляційних втрат, нарахованих за неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором в частині оплати вартості наданих у квітні-грудні 2016 послуг з розподілу природного газу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступних обставин.

Зокрема, судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору позивачем було надано у квітні-грудні 2016 відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується актом приймання-передачі № У від 30.04.2016 року по розподілу природного газу за квітень 2016 року на загальну суму 3569134,15 грн.; актом приймання-передачі № У від 31.05.2016 року за травень 2016 року на загальну суму 1755974,63 грн.; актом приймання-передачі № У від 30.06.2016 року за червень 2016 року на загальну суму 1557296,00 грн.; актом приймання-передачі № У від 31.07.2016 року за липень 2016 року на загальну суму 1412974,26 грн.; актом приймання-передачі № У від 31.08.2016 року за серпень 2016 року на загальну суму 1515292,45 грн.; актом приймання-передачі №У від 30.09.2016 року за вересень 2016 року на загальну суму 1771538,80 грн.; актом приймання-передачі № У від 31.10.2016 року за жовтень 2016 року на загальну суму 9261741,71 грн.; актом приймання-передачі № У від 30.11.2016 року за листопад 2016 року на загальну суму 14381639,38 грн.; актом приймання-передачі № У від 31.12.2016 року за грудень 2016 року на загальну суму 18306147,22 грн.

За вказаними актами загальна вартість наданих послуг за договором у квітні-грудні 2016 становить 53 531 738,60 грн.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що 13.12.2016 було підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3092 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України та спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 3093 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України; 11.01.2017 року було підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 21 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України.

Сторонами цих спільних протокольних рішень є Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (сторона 1), Департамент фінансів Полтавської обласної держадміністрації (сторона 2), ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (сторона 3), ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (сторона 4), Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (сторона 5). Зазначені спільні протокольні рішення підписані всіма сторонами.

Метою укладення спільних протокольних рішень є погашення взаємної заборгованості, в тому числі ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (сторона 3) перед ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (сторона 4) за надані послуги в 2016 році згідно договору розподілу природного газу №1-02/02/14Р від 30.12.2015 у сумі 13 037 017,53 грн., 12 000 000,00 грн., 10 000 000,00 грн. (відповідно по кожному зі спільних протокольних рішень).

Розділами 2 протокольних рішень передбачено порядок розрахунків за спільними протокольними рішеннями, зокрема передбачено, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" перераховує ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" грошові кошти за розподіл природного газу за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015р. № 1-02/02/14Р із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за розподіл природного газу за 2016 року.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі спільного протокольного рішення № 3093 від 13.12.2016р., за платіжним дорученням № 38 від 14.12.2016р. (дата сплати 16.12.2016) позивачу перераховано 13037017,53 грн.; на підставі спільного протокольного рішення № 3092 від 13.12.2016р., за платіжним дорученням № 39 від 14.12.2016р. (дата сплати 16.12.2016) позивачу перераховано 12000000,00 грн.; на підставі спільного протокольного рішення № 21 від 11.01.2017р., за платіжним дорученням № 45 від 12.01.2017р. (дата сплати 16.01.2017) позивачу перераховано 10000000,00 грн.

Всього за спільними протокольними рішеннями було сплачено 35037017,53 грн. Залишок вартості послуг з розподілу природного газу в сумі 18494721,07 грн. було сплачено відповідачем грошовими коштами.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що вартість послуг з розподілу природного газу була відповідачем оплачена повністю.

Однак, ПАТ "Полтавагаз", посилаючись на те, що відповідачем було допущено прострочення оплати, нарахував йому 129833,77 грн. 3% річних за період з 01.10.2016 року по 17.01.2017 року, 1224350,72 грн. пені за період з 01.10.2016 року по 17.01.2017 року, 690819,95 грн. інфляційних втрат за період жовтень - листопад 2016 року.

Суди попередніх інстанцій встановлено, що спільними протокольними рішеннями було сплачено 35037017,53 грн., у тому числі повністю погашено зобов'язання з оплати послуг з розподілу природного газу, наданого протягом квітня-вересня 2016р., за зобов'язаннями жовтня 2016р. - погашено 8136447,57 грн., за зобов'язаннями листопада 2016р. - погашено 8360888,58 грн., за зобов'язаннями грудня 2016р. - погашено 6957471,09 грн.

Виходячи з того, що уклавши спільні протокольні рішення було змінено порядок і строки проведення розрахунків за послуги з розподілу природного газу, надані відповідно до договору від 30.12.2015 №1-02/02/14-Р, місцевий господарський суд з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суми, які погашені за спільними протокольними рішення.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що за зобов'язаннями жовтня - грудня 2016 вартість послуг з розподілу природного газу на суму 18494721,07 грн., не увійшла до спільних протокольних рішень, а була сплачена відповідачем грошовими коштами з простроченням платежу.

Місцевий господарський суд, перевіривши правильність розрахунку позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за зобов'язаннями жовтня - грудня 2016 з оплати послуг з розподілу природного газу на суму 18494721,07 грн., яка не увійшла до спільних протокольних рішень, а була сплачена відповідачем грошовими коштами з простроченням платежу та встановивши, що позивачем під час розрахунку помилково було включено до часу прострочення дні фактичної сплати суми заборгованості, здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що правомірним є нарахування пені та 3 % річних за зобов'язаннями жовтня 2016 на суму 159156,47 грн. у період 01.11.2016 - 01.11.2016, за зобов'язаннями листопада 2016 на суму 261526,07 грн. у період 01.12.2016 - 01.12.2016, за зобов'язаннями грудня 2016 на суму боргу, що існувала у період 01.01.2017 - 17.01.2017. Загальна сума пені за вказані періоди становить 23972,24 грн., а 3 % річних - 2568,47 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення 690819,95 грн. інфляційних втрат за період жовтень - листопад 2016 року, нарахованих за несвоєчасну оплату послуг, наданих послуг у період квітень - жовтень 2016, суди попередніх інстанцій виходили з того, що за спільними протокольними рішеннями було повністю погашено зобов'язання з оплати послуг з розподілу природного газу, наданого протягом квітня-вересня 2016р. та за зобов'язаннями жовтня 2016р. - погашено 8136447,57 грн.

ПАТ "Полтавагаз" не оскаржує судові рішення в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 23972,24 грн та 3 % річних у розмірі 2568,47 грн, а тому за фактичних обставин колегія суддів вважає обгрунтованими висновки попередніх судових інстанцій в цій частині позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі, ПАТ "Полтавагаз" просить скасувати рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні пені в сумі 1200378,48 грн, 127265,30 грн 3% річних та 690819,95 грн інфляційних втрат, посилаючись на те, що у зв'язку з тим, що відповідачем було порушено зобов'язання з оплати наданих у квітні-вересні 2016 послуг, а тому ним було правомірно нараховано пеня, 3% річних та інфляційні втрати. При цьому скаржник вважає, що не грунтуються на приписах чинного законодавства висновки попередніх судових інстанцій, що з підписанням спільних протокольних рішень сторонами тим самим були внесені зміни до договору щодо порядку та строків проведення розрахунків за спірним договором і виконання відповідачем зобов'язань у відповідності до спільних протокольних рішень, є підставою для відмови у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 193 ГК України, які є аналогічними з положеннями статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 40 Закону України від 9 квітня 2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу" передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" зазначено, що споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу врегульовано також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824).

Згідно з підп.1, підп. 3, підп.4 п. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача. Розрахунковим періодом за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

За підп. 6 п. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що збитки тепло-енергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

У відповідності до п. 7 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України, ст. 230 ГК України).

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області (сторона 1), Департаментом фінансів Полтавської обласної держадміністрації (сторона 2), ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (сторона 3), ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (сторона 4), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона 5) підписано спільні протокольні рішення.

Метою укладення спільних протокольних рішень є погашення взаємної заборгованості, в тому числі ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (сторона 3) перед ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (сторона 4) за надані послуги в 2016 році згідно договору розподілу природного газу №1-02/02/14Р від 30.12.2015 у сумі 13 037 017,53 грн., 12 000 000,00 грн., 10 000 000,00 грн. (відповідно по кожному зі спільних протокольних рішень).

Розділами 2 протокольних рішень передбачено порядок розрахунків за спільними протокольними рішеннями, зокрема передбачено, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" перераховує ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" грошові кошти за розподіл природного газу за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015р. № 1-02/02/14Р із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за розподіл природного газу за 2016 року.

Зазначені спільні протокольні рішення № 3093 від 13.12.2016р., № 3092 від 13.12.2016р., № 21 від 11.01.2017р. є багатосторонніми правочинами (договорами), якими змінені порядок і строк проведення розрахунків за послуги з розподілу природного газу, надані відповідно до договору від 30.12.2015р. № 1-02/02/14-Р.

Суди попередніх інстанцій правомірно під час вирішення спору врахували правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13, від 09.09.2014 у справі № 5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 09.09.2014 у справі № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 09.09.2014 у справі № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 та від 16.09.2014 у справі № 5011-42/1230-2012-69/542-2012, в яких Верховний Суд України зазначив, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалось не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; що договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем дотримано, а тому підстав для застосування положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України не було. Для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Також, у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 р. у справі № 917/2520/14 судом висловлено правову позицію, що у разі укладання сторонами у справі з відповідними органами державної влади договорів про організацію взаєморозрахунків із погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, не застосовуються, оскільки такими договорами змінюються строки виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду України у побідних справах, колегія суддів відхиляє доводи ПАТ "Полтавагаз" викладені у касаційній скарзі, що сторонами не вносилися зміни до договору №1-02/02/14-Р від 30.12.2015 щодо строків та порядку виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором, оскільки як встановлено судами попередніх інстанцій сторонами у даній справі були підписані спільні протокольні рішення, якими врегульовувався порядок та строки виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем, які виникли на підставі договору з розподілу природного газу.

Враховуючи фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій, зокрема щодо підписання сторонами спільних протокольних рішень та перерахування на їх підставі позивачу коштів у порядку та строки зазначених у цих спільних протокольних рішеннях, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки попередніх судових інстанцій про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені в cyмi 1200378,48 грн., інфляційних втрат у cyмi 690819,95 грн. та 3 % piчних в сумі 127265,30 грн нарахованих на суми, які були сплачені відповідачем відповідно до спільних протокольних рішень.

Згідно із ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 у справі №917/159/17 - без змін.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Палій В.В.

Селіваненко В.П.