ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017р. Справа № 914/1621/17

За позовом: Львівської місцевої прокуратури № 2, м. Львів, в інтересах держави в особі:

позивача: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства К.Р.О.К.-7, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про витребування нежитлового приміщення з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності

Cуддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Марінченко Р.І.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1 прокурор;

від позивача: ОСОБА_2- представник;

від відповідача: не зявився;

третьої особи: ОСОБА_3- представник.

Зміст ст. 22 ГПК України представникам прокуратури, позивача та третьої особи розяснено.

Розглядається справа за позовом Львівської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до приватного підприємства К.Р.О.К.-7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про витребування нежитлового приміщення з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою суду від 07.08.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 12.08.2017.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 18.09.2017 до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Прокурор, представники позивача та третьої особи в судове засідання 09.10.2017 зявились, позовні вимоги підтримали, з підстав наведених у позовній заяві, усних та письмових поясненнях.

Відповідач вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив. Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи скеровувалися відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 1 ОСОБА_4 конверти з ухвалами суду, повернулися до суду з відміткою відділення звязку За закінченням терміну зберігання.

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи, місцезнаходженням відповідача є: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 1 Б.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив таке.

Львівська місцева прокуратура № 2 звернулася в господарський суд в інтересах держави в особі Львівської міської ради (надалі-позивача) до приватного підприємства К.Р.О.К.-7 (надалі-відповідача) про витребування нежитлового приміщення з чужого незаконного володіння та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Позовні вимоги прокурора обгрунтовуються тим, що 13.11.2016 до Державного реєстру прав на нерухоме майно на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації від 12.03.2001 № 201 та реєстраційного посвідчення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 14.05.2001 № 148 приватним нотаріусом було внесено відомості про право приватної власності ПП фірма «Грот» на нежитлове приміщення за адресою м. Львів, вул. Замкова, 9, площею 175, 7 м.кв., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101 (надалі майно). В подальшому, 19.11.2016 на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2016 № 893 право власності на майно перейшло до відповідача у справі. Як стверджує прокурор та позивач, розпорядження Галицької районної адміністрації від 12.03.2001 № 201 не приймалось, а також згідно інформації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» реєстраційне посвідчення від 14.05.2001 № 148 на підставі вищевказаного розпорядження не видавалось. За фактом незаконного вибуття з комунальної власності обєктів нерухомого майна на території м. Львова, зокрема будівлі по вул. Замкова, 9 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.08.2016 за № 40000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, 356, ч. 4 ст. 190 КК України.

Оскільки спірне майно вибуло з володіння власника (позивача) поза його волею, що є підставою, відповідно до статті 388 ЦК України, для витребування майна у набувача, у зв'язку з чим заявлено позовні вимоги про витребування майна з незаконного володіння ПП «K.P.O.K.-7» на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради та скасування запису про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву до суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, позивача та третьої особи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського райвиконкому м. Львова від 14.04.1987 № 192 затверджено реєстр № 1 жилих будинків (будівель), які належать Шевченківській районній раді народних депутатів м Львова, до якого включений в цілому будинок на вул. Замкова, 9 у м. Львові. Інформація про оформлення права власності внесена в реєстрову книгу від 26.07.1987 № 6 за реєстровим № 5386, що підтверджується дублікатом реєстраційного посвідчення від 08.12.1999.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю) затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). До Переліку державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) увійшов, в тому числі, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 24.12.1991 № 728 Про розмежування обласної комунальної власності і власності адміністративно-територіальних одиниць /підприємств та організацій житлово-комунального господарства області/ затверджено перелік підприємств та організацій, які відносяться до комунальної власності Львівської міської ради народних депутатів, до якого включено також житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів районів м. Львова.

Право комунальної власності будівлю на по вул. Замкова, 9 у м. Львові підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 29.05.2003 № 660558. Вказана інформація підтверджується відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно, зокрема інформаційною довідкою від 15.05.2017 № 87090124.

13.11.2016 до Державного реєстру прав на нерухоме майно на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації №201 від 12.03.2001 та реєстраційного посвідчення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №148 від 14.05.2001 приватним нотаріусом внесено відомості про право приватної власності ПП фірма «Грот», на нежитлове приміщення за адресою м.Львів, вул. Замкова, 9, площею 175, 7 м.кв., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

19.11.2016 на підставі договору купівлі-продажу № 893 від 17.11.2016 право власності перейшло до ПП «К.Р.О.К.-7», , номер запису про право власності 17519861. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Стаття 41 Конституції України містить імперативну норму, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Суд зазначає, що посилання прокурора та позивача на положення ч. 1 ст. 388 ЦК України, (якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом) як на правову підставу позову є правильним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Частиною 5 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Правова позиція щодо можливості витребування нерухомого майна у добросовісного набувача в порядку ст. 388 ЦК України відображена також у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-277цс16.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Суд зазначає, що при вибутті майна поза волею власника право власності не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15.

Згідно з інформацією Галицької районної адміністрації (від 11.05.2016 № 31-2649) наданої на виконання листа керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 від 04.05.2017 № 1.9-15225-31, розпорядження адміністрації від 12.03.2001 № 201 не приймалось, згідно інформації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» реєстраційне посвідчення від 14.05.2001 № 148 на підставі вищевказаного розпорядження не видавалось.

За фактом незаконного вибуття з комунальної власності обєктів нерухомого майна на території м. Львова, зокрема будівлі по вул. Замкова, 9 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000088 від 25.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, 356, ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім того, як вбачається із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи присвоєно не приватному підприємству фірмі «Грот», а приватному підприємству «ТМ ТРІАДА», місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22.

Оскільки добросовісне набуття у розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком правочину, укладеного з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна із незаконного володіння.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, майно яке належало територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності з 1987 року вибуло поза волею власника та у подальшому ним не схвалено.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (надалі Закон № 1952-IV).

Частиною 1 статті 1 Закону № 1952-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 4 ст. 3 Закону № 1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV власником майна є особа, право власності якої зареєстроване в державному реєстрі.

Частиною 4 ст. 18 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Стаття 27 Закону № 1952-IV визначає підстави для державної реєстрації права власності, зокрема, остання проводиться на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

Скасування державної реєстрації на підставі рішення суду передбачено ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141.

Суд зазначає, що державна реєстрація права власності на спірне майно за приватним підприємством фірма «Грот», проведена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 13.11.2016 з порушенням вимог ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 12.03.2001 № 201 не видавалось взагалі.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 1952-IV дія та бездіяльність державного реєстратора прав можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або) в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності приватного підприємства «K.P.O.K.-7» та витребування майна у відповідача на користь власника територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Судові витрати слід покласти на відповідача в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності приватного підприємства «K.P.O.K.-7» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 1 Б, ідентифікаційний номер 40953117) на нежитлове приміщення у м. Львові на вул. Замкова, 9, загальною площею 175, 7 м.кв., здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.11.2016 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 17519861).

3. Витребувати у приватного підприємства «K.P.O.K.-7» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 1 Б, ідентифікаційний номер 40953117) на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1, ідентифікаційний номер 04055896) нежитлове приміщення на вул. Замкова, 9 у м. Львові, загальною площею 175, 7 м.кв.

4. Стягнути з приватного підприємства «K.P.O.K.-7» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 1 Б, ідентифікаційний номер 40953117) на користь прокуратури Львівської області (79000, пр-т. ОСОБА_6, 17, 19, м. Львів, ; стягнення на: р/р №0774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код ЗКПОУ 02910031) судовий збір у розмірі 3 200, 00 грн.

5. Накази видати в порядку передбаченому ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 13.10.2017.

Суддя Манюк П.Т.