ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017р. справа № 914/1475/17

За позовом: приватного підприємства «ТСМ Груп», м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області

про: стягнення 180 907,90 грн. та зобовязання вчинити дії

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява приватного підприємства «ТСМ Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» про стягнення 180 907,90 грн. та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду від 18.07.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 01.08.2017р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 01.08.2017р. та 12.09.2017р.

В судовому засіданні 03.10.2017р. позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в останнє засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду даної справи.

Проти вказаного клопотання позивач заперечив.

Господарський суд, розглянувши клопотання відповідача, дійшов висновку відмовити в його задоволенні. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що розгляд даної справи неодноразово відкладався для забезпечення сторонам можливості реалізації своїх прав. Крім того, ухвалою суду від 12.09.2017р. було задоволено клопотання відповідача та продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 03.10.2017р.

Відтак, із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі, а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності в останньому судовому засіданні представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

01.07.2016р. між під приватним підприємством «ТСМ ГРУП» (позивачем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» (відповідачем) було укладено договір оренди баштового нижньоповоротного крану LIBHERR 63К03/05 для проведення будівельно-монтажних робіт.

Факт передачі позивачем відповідачу крану в користування за договором підтверджується підписаним між сторонами актом-приймання-передачі від 01.07.2016р.

Згідно п. 2.1 строк договору оренди встановлено до 30.07.2017р.

Пунктом 4.4. договору зазначено, що орендна місячна плата сплачується орендарем авансом не пізніше 5 числа звітного місяця. Розмір місячної орендної плати становить 35 000,00 грн. По закінченню кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт надання послуг.

Як стверджує позивач, відповідач починаючи з січня 2017 року неналежно виконував свої договірні зобовязання та не сплачував орендної плати за користування краном. Відтак, станом на червень 2017р. в останнього утворилася заборгованість в розмірі 140 000,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що за спірний період з січня по квітень 2017р. відповідач не підписав акти-приймання-передачі робіт (надання послуг) в порушення п. 4.4. договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 31.05.2017р. направив відповідачу претензію про сплату заборгованості та підписання актів приймання-передачі, однак така залишилася без задоволення.

Цим же листом від 31.05.2017р. позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання договору оренди відповідно до п. 9.1. договору, у звязку з невнесенням орендарем протягом одного місяця підряд орендного платежу.

В звязку з наведеним, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» 140 000,00 грн. заборгованості по орендній платі, 10 680,00 грн. вартості демонтажу та вивезення баштового крану (відповідно до п. 9.2. договору), 17 935,82 грн. пені, 10 275,08 грн. інфляційних втрат, 2 017,00 грн. 3 % річних та зобовязання підписати акти надання послуг за січень-квітень 2017 р.

У своєму відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив. Так, за твердженням останнього, починаючи з 27.12.2016р. орендодавець фактично не надавав послуги баштовим краном, а орендар не здійснював будівельно-монтажних робіт.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення частково. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Так, судом встановлено, що за користування баштовим краном наймач сплачує наймодавцеві орендну плату авансом до 5 числа звітного місяця. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази про сплату орендних платежів за період з січня по квітень 2017р. Так, позивачем надано суду докази надсилання відповідачу для підписання актів наданих послуг за спірний період (а.с. 32), відповідно до п.4.4. договору, однак акти відповідач не підписав та коштів не сплатив. Будь-яких претензій до наданих послуг відповідач позивачу не заявляв, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Покликання відповідача на те, що починаючи з 27.12.2016р. орендодавець фактично не надавав послуги баштовим краном, а орендар не здійснював будівельно-монтажних робіт не заслуговує на увагу суду, оскільки факт безпосереднього використання баштового крану за призначенням відповідачем не впливає на нарахування місячних орендних платежів. Так, як було встановлено судом, що протягом спірного періоду (січня-квітня 2017р.) кран знаходився на території відповідача та був у належному стані готовому до експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 140 000,00 грн. заборгованості по орендній платі за період з січня по квітень 2017р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно п. 8.4 договору, у випадку протермінування наймача щодо сплати орендної плати, наймач сплачує наймодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

На підставі наведених вище норм позивач, у звязку з простроченням виконання зобовязання, здійснив нарахування відповідачу 17 935,82 грн. пені, 10 275,08 грн. інфляційних втрат та 2 017,00 грн. 3 % річних.

Господарський суд, здійснивши перевірку нарахованих сум встановив, що вимоги про стягнення сум інфляційних втрат та процентів річних підлягають до задоволення в заявленому розмірі, натомість, в цій частині стягнення пені в сумі 17 935,82 грн. позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В силу приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Так, судом встановлено, що орендну плату за січень місяць 2017р. орендар повинен був сплатити до 05.12.2016р. авансом. А тому прострочення по оплаті виникло з 05.12.2016р., а з врахуванням 6-місячного періоду нарахування штрафних санкцій, пеня за прострочення виконання грошового зобовязання за січень 2017р. може бути нарахована до 05.06.2017р. Натомість, позивач у своєму розрахунку вийшов за межі шестимісячного строку та нарахував відповідачу пеню включно до 14.07.2017р.

Відтак, за результатом перерахунку судом періоду нарахування пені встановлено, що така підлягає до стягнення в сумі 16 829,17 грн.

Як встановлено та випливає з матеріалів справи, позивач, у відповідності до п. 9.1 договору, в односторонньому порядку розірвав договір оренди, у звязку з невнесенням відповідачем орендної плати протягом одного місяця з дня настання платежу. (відповідне повідомлення про дострокове розірвання договору від 28.04.2017р. було здійснено листом від 31.05.2017р.)

А відповідно до п.9.2, при достроковому розірванні договору з причин порушення орендарем даного договору, оплата вартості демонтажу та вивезення баштового крану проводиться орендарем.

З огляду на наведене, за результатами розгляду вимоги про стягнення з відповідача 10 680,00 грн. вартості демонтажу баштового крану, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача підписати акти про надання послуг за січень-квітень 2017 року, суд задовольняючи позов в цій частині зазначає наступне.

Відповідно до п.4.4 договору оренди, по закінченню кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт наданих послуг.

В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем позивачу претензій щодо ненадання чи неналежного надання послуг з оренди крану, а тому останній, за відсутності таких заперечень зобовязаний був підписати акти надання послуг.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що обраний позивачем спосіб захисту до зобовязання підписати акти надання послуг не суперечить передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту та узгоджується із правовою позицією викладеною в Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004р. №1-10/2004.

Таким чином, на підставі наведеного, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 140 000,00 грн. заборгованості по орендній платі, 10 680,00 грн. вартості демонтажу та вивезення баштового крану (відповідно до п. 9.2. договору), 16 829,17 грн. пені, 10 275,08 грн. інфляційних втрат, 2 017,00 грн. 3 % річних та зобовязання підписати акти надання послуг за січень-квітень 2017 р.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного підприємства «ТСМ Груп» задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» (79017, Львівська область , Пустомитівський район, с. Наварія, вул. Львівська, 27-А, ) приватного підприємства «ТСМ Груп» (79040, м. Львів, вул. Журавлина, 5/1, ) 140 000,00 грн. заборгованості по орендній платі, 10 680,00 грн. вартості демонтажу та вивезення баштового крану, 16 829,17 грн. пені, 10 275,08 грн. інфляційних втрат, 2 017,00 грн. 3 % річних та 2 697,02 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Буд Інвест Ком» (79017, Львівська область , Пустомитівський район, с. Наварія, вул. Львівська, 27-А, ) підписати акти надання послуг №ОУ 0000060 від 27.12.2016р., №ОУ 0000062 від 31.01.2017р., №ОУ 0000063 від 28.02.2017р., №ОУ 000115 від 31.03.2017р., №ОУ 000132 від 28.04.2017р.

4. В задоволенні позовних вимог про стягнення 1 106,65 грн. пені відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 03.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.10.2017р.

Суддя Юркевич М. В.