ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Справа № 910/4969/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіВладимиренко С.В. - доповідач
суддівДемидової А.М.,
Шевчук С.Р.
розглянув касаційну скаргу Національного банку України
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р.
та ухвалугосподарського суду міста Києва від 22.05.2017р.
у справі№910/4969/17 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
доНаціонального банку України
простягнення 6918500грн.
за участю представників

позивача - Миколенко С.С.,

відповідача - Таран Є.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2017р. (суддя Грєхова О.А.) у справі №910/4969/17 зупинено провадження у даній справі до вирішення справи №826/5950/16.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. (колегією суддів у складі головуючого судді Скрипки І.М., суддів: Гончарова С.А., Тищенко А.І.) ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017р. скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Національний банк України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій зазначаючи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. у справі №910/4969/17 скасувати та залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017р.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніми інстанцій встановлено, що предметом спору у даній справі є вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного товариства "Укргазбанк" до Національного банку України про стягнення 6 918 500 грн. Позов обґрунтований тим, що 24.03.2016р. Правлінням Національного банку України на підставі ст.ст. 7, 15, 55 Закону України "Про Національний банк України", ст.ст. 67, 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність", п. 3.1 та п. 3.2 глави 3 розділу І, п. 9.1 та 9.6 глави 9 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012р. №346 (зі змінами), прийнято постанову №190/БТ "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", якою на позивача накладено штраф за порушення вимог статті 67 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у розмірі 6918500 грн.

01.04.2016р. позивачем було сплачено на рахунок відповідача штраф у розмірі 6918500 грн., що підтверджується меморіальним ордером №5874/11 від 01.04.2016р.

Разом з тим, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось з позовом до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України №190/БТ від 24.03.2016р. "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України №190/БТ від 24.03.2016р. "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк".

Пославшись на вказані судові акти, позивач зазначає, що з моменту набрання законної сили постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р. у справі №826/5950/16, Національний банк України безпідставно володіє коштами в розмірі 6918500 грн., що були сплачені позивачем згідно меморіального ордеру № 5874/11 від 01.04.2016р.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, Національним банком України було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки станом на дату звернення позивача з даним позовом до господарського суду міста Києва, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017р. відкрито касаційне провадження у справі №926/5950/16 за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р.

Положеннями ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду зупинити провадження у справі.

У пункті 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що "Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.".

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що предметом розгляду даної справи є стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 6918500 грн., у зв'язку із скасуванням та визнанням протиправною постанови Правління Національного банку України №190/БТ від 24.03.2016р. "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. Суд дійшов висновку, що оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017р. у справі №826/5960/16 відкрито касаційне провадження за скаргою Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., а між сторонами наявний спір щодо правомірності та законності постанови Правління Національного банку України №190/БТ від 24.03.2016р. "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк", то розгляд даної господарської справи №910/4969/17 неможливий до вирішення пов'язаної з нею адміністративної справи №826/5950/16.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд з посиланням на ч.ч.3, 5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України вірно вказав, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2016р. у справі №826/5950/16 про визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України №190/БТ від 24.03.2016р. "Про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" набрала законної сили та є обов'язковою до виконання.

Згідно приписів ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017р. у справі №826/5950/16 відмовлено у задоволенні повторного клопотання Національного банку України про зупинення виконання вищезазначених судових рішень у вказаній адміністративній справі до закінчення касаційного провадження у зв'язку з відсутністю підстав для такого зупинення.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як роз'яснено у п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зважаючи на те, що постанова Окружного адміністративного суду України від 20.12.2016р. у справі №826/5950/16 набрала законної сили та є обов'язковою до виконання, а обставини, встановлені у ній не потребують повторного доказування при розгляді даної господарської справи, колегія суддів касаційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про наявність обставин, які унеможливлюють розгляд справи №910/4969/17 до вирішення справи №826/5950/16 Вищим адміністративним судом України. Відтак, колегія суддів погоджується з вірним висновком апеляційного господарського суду про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі №910/4969/17 з підстав вказаних Національним банком України. При цьому, цілком вмотивованим є і висновок апеляційного суду про те, що у разі скасування Вищим адміністративним судом України постанови Окружного адміністративного суду України від 20.12.2016р. у справі №826/5950/16 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/5950/16, рішення суду у даній справі, у разі його прийняття на момент скасування вищевказаних судових рішень, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що під час вирішення спору, апеляційним господарським судом правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, норми права застосовані вірно, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111,11113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. у справі №910/4969/17 залишити без змін.

Головуючий суддяС.В. Владимиренко

СуддіА.М. Демидова

С.Р. Шевчук