РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017Справа №910/15616/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарская"

про стягнення 62 835,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Алєксєєв С. С. - за довіреністю від 17.05.2017 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарская" про стягнення 62 835,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення ст. 24 Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт» невірно зазначено масу вантажу.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 62 835,00 грн. - штрафу за неправильну зазначену масу вантажу, 1 600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 04.10.2017 року.

В судове засідання 04.10.2017 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 18.09.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.10.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 04.10.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Богучарская» (далі по тексту - ТОВ «ЗФ «Богучарская») зі станції Гродівка Донецької залізниці за накладною №48901920 відправлено вагон №60724903 на станцію Бурштин Львівської залізниці.

Провізна плата за вагон згідно накладної №48901920 становить 12 567,00 грн.

При прибутті вагону №60724903 на станцію Чаплине Придніпровської залізниці, Регіональною філією «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» керуючись ст. 24 Статуту залізниць України, проведено контрольне зважування вантажу, під час якого виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, за результатами якого складено Комерційний акт №454201/40 від 16.03.2017 року.

Згідно Комерційного акту №454201/40 від 16.03.2017 року, в накладній №48901920 у вагоні №60724903 вказана маса вантажу складає 70 000,00 кг., фактично ж (при вивішуванні, зважуванні) встановлено, що маса вантажу складає 74 950,00 кг, що на 4 950,00 кг більше, ніж вказано у накладній.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення ст. 24 Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт» невірно зазначено масу вантажу в накладній №48901920, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 62 835,00 грн. (п'ятикратний розмір вартості перевезення вантажу).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до с. 2 Статуту залізниць України, статут залізниць України (далі по тексту - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до п. а) ст. 5 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів (далі - Правила) є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч. 5 ст. 307 ГК України).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за №863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника (відповідача).

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

За пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст. 118 Статуту).

Відповідно до ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з п. 11 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за №863/5084, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Тобто, відповідач має можливість запобігти подібних порушень і провадити чітке зауваження та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно миси вантажу.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем порушено приписи ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України в зв'язку з чим позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 62 835,00 грн. - штрафу за неправильну зазначену масу вантажу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню (12 567,00 грн. перевізна плата за вагон * 5 = 62 835,00 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарская" (04080, м. Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 82, офіс 256; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Код ЄДРПОУ ВП: 40081237; Місцезнаходження ВП: 49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108) 62 835 (шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять п'ять) грн. 00 коп. - штрафу за неправильну зазначену масу вантажу, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 13.10.2017 року.