ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2017 р.Справа № 916/1785/17

Позивач: Приватне підприємство „СТРОЙТЕХГРАД

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „АВТОДОР

Про: стягнення 37983,90 грн.

Суддя Демешин О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: 26.07.2017 року Приватне підприємство „СТРОЙТЕХГРАД (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТОДОР (далі відповідач) про стягнення 37983,90 грн. заборгованості за поставлений товар.

Позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів (вх. № 2-5300/17). Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, з підстав, що будуть викладені нижче.

Відповідач позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов від 22.08.2017 року.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 11.10.2017 року о 09:40.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ґрунтує свої позовні вимоги посилаючись на те, що між сторонами справи було укладено ОСОБА_3, за умовами якого Позивач повинен був поставити для Відповідача пісок відповідно до заявленої кількості, а Відповідач - прийняти пісок та оплатити його вартість.

Як вказує позивач, він власними силами, з використанням власної техніки виконав всі роботи з поставки піску за Договором добросовісно і на узгоджених умовах, а саме:

- 16 травня 2017 року Відповідач отримав від Позивача пісок на суму 6747 грн. 90 коп. відповідно видатковій накладній № РН-0000667 від 16 травня 2017 року.

- 26 травня 2017 року Відповідач отримав від Позивача пісок на суму 15414 грн. 00 коп. відповідно видатковій накладній № РН-0000690 від 26 травня 2017 року.

- 29 травня 2017 року Відповідач отримав від Позивача пісок на суму 15822 грн. 00 коп. відповідно видатковій накладній № РН-0000699 від 16 травня 2017 року.

Одночасно з отриманням піску відповідно вищевказаним видатковим накладним Позивач виставив Відповідачу відповідні рахунки на оплату вартості піску на загальну суму 37983 грн. 90 коп.

Отже, у звязку із несплатою Відповідачем вказаної суми Позивач звернувся до суду.

Відповідач не погодившись з позовом зазначив, що вказаний Позивачем ОСОБА_3 між сторонами не укладався, піску, вказаного у вищезазначених накладних він не отримував та ці видаткові накладені - не підписував.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити, виходячи з наступного:

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було зазначено вище, позов ґрунтується на тому, що Відповідачем не були виконані умови Договору, укладеного між сторонами справи, за яким Позивач повинен був поставити Відповідачу пісок відповідно до заявленої кількості, а Відповідач - прийняти пісок та оплатити його вартість.

Проте, існування такого Договору Відповідачем заперечується, а Позивачем не надано доказів укладення такого договору з Відповідачем.

Крім того, у копіях видаткових накладних, наданих Позивачем до позову № РН-0000667, № РН-0000690, № РН-0000699 також не має посилання на будь-який ОСОБА_3.

З наведеного суд робить висновок, що ОСОБА_3, на який Посилається позивач в позовній заяві між сторонами справи не укладався.

Однак, суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 181 ГК України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Тобто, за відсутністю письмового Договору поставки, Позивач та Відповідач могли укласти такий договір у спрощений спосіб.

Проте, як встановлено судом з видаткових накладних, поставки піску за якими не сплачені Відповідачем вони не містять інформації щодо особи отримувача вантажу: не вказано прізвище, імя, посада особи що поставила підпис в графі „Отримав (ла)__________.

Суд звертає увагу, що обовязкові реквізити, які повинен містити первинний обліковий документ, зокрема, видаткова накладна, як доказ поставки товару, передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні:

„Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, підписи директора ТОВ „АВТОДОР ОСОБА_4 на довіреностях №181 від 10.10.2016р. та № 85 від 12.06.2017р., виданих представнику відповідача ОСОБА_5 та підписи особи, що підписала вищевказані видаткові накладні візуально є різними.

На думку суду, порушення в оформлені видаткових накладних у вигляді підписання їх особою без зазначення прізвища, посади та обсягу повноважень - є такими, що унеможливлюють застосування до них умов Договору поставки, укладеного у спрощений спосіб, в порядку ст. 181 ГК України.

З наведеного суд робить висновок, що Позивачем не надано суду належних доказів того, що поставка піску, не оплата якого Відповідачем є предметом спору, була здійснена Позивачем та прийнята Відповідачем.

Посилання Позивача на оплату Відповідачем поставок піску за видатковими накладними, з аналогічними порушенням в оформлені суд вважає безпідставними, оскільки оплата рахунків по не вірно оформлених видаткових накладних Відповідачем - не зобовязує його до оплати рахунків по таким же видатковим накладним у майбутньому.

Якщо такі оплати мали місце в минулому, їх слід вважати формою погодження умов Договору шляхом його виконання (згода шляхом виконання, подальше погодження).

Щодо клопотання Позивача про витребування додаткових доказів, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 31 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно ст. 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На думку суду, запропоновані Позивачем для витребування докази не мають значення для справи, оскільки не підтвердять факт поставки Позивачем Відповідачу піску за видатковими накладними № РН-0000667, № РН-0000690, № РН-0000699 та, як наслідок, виникнення обовязку по оплаті за поставлений пісок.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 17 жовтня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин