РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017Справа №910/13610/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ Сервіс»

до Приватного акціонерного товариства «Лізинг Інформаційних технологій»

про стягнення 100735,09 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Кінда Н.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - Фрідман Д.А. (керівник).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення сум заборгованості за договорами позики у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань з привернення отриманих коштів у встановлений строк.

Відповідач вимоги позову визнав, невиконання договірних зобов'язань пояснив незадовільним фінансовим станом підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, як суб'єктом господарювання, було запитано, а Позивачем надано поворотку фінансову допомогу (за суттю правовідносин - позику у розумінні ст. 1046 ЦК України), що підтверджується листами-запитами та платіжними дорученнями про перерахування коштів, які містять відповідні реквізити сторін, підписи представників Відповідача та Позивача, скріплені їх печатками (повний перелік листів-запитів та платіжних доручень наведений у позові, а їх копії залучені до справи).

Отже, у відповідності зі ст. 181 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, та їх підтвердження Відповідачем, що договір поворотної фінансової допомоги (позики) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами були укладені договори позики (відповідно до кількості запитів коштів та їх задоволення перерахуваннями) у спрощений спосіб та у письмовій формі шляхом запиту фінансової допомоги у певному розмірі та на певних умовах, та зустрічного прийняти запиту і його виконання перерахуванням коштів відповідно до викладених у запиті умов.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договорів позики, які містять всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмети (запитувані суми коштів), ціни (позики безвідсоткові) та строки (виконання - настали в моменти перерахування коштів, повернення коштів - єдиний для всіх строк - до 31.12.2015), та які Позивачем було виконано, а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (доказів повернення позик матеріали справи не містять).

Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов Відповідачем перед судом не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо розмірів або строків отриманих позик.

Відповідач у встановлені договорами строки (до 31.12.2015) позики на загальну суму 100735,09 грн. не повернув.

Посилання Відповідача на незадовільний фінансовий стан підприємства не звільняє його від обов'язку повернути позику в обумовлений сторонами строк.

Отже, у встановлені договорами строки Відповідач позики не повернув, і наявність у Відповідача заборгованості з повернення позик, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.ст. 181, 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 100735,09 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 28; ідентифікаційний код 33149830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ Сервіс» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 28; ідентифікаційний код 39252662) 100735 (сто тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. 09 коп. заборгованості, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.2017

Суддя Сташків Р.Б.