ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 911/2550/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Головного управління статистики у Київській області, м.Київ

До Приватного підприємства «Аршин», м.Яготин

про стягнення 31194,90 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Головного управління статистики у Київській області (далі позивач) до Приватного підприємства «Аршин» (далі відповідач) про стягнення 31194,90 грн.

Провадження у справі №911/2550/17 порушено відповідно до ухвали суду від 22.08.2017 року та призначено справу до розгляду на 07.09.2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.09.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 19.09.2017 року.

В судовому засіданні 19.09.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. В судове засідання 19.09.2017 року відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (далі - Орендодавець) та Приватним підприємством «Аршин» (далі - Орендар) був укладений Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 29.06.2011 року № 1218 (далі - Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 09.11.2012 року, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - приміщення, площею 46,7 кв.м., розміщене за адресою: 07700, м. Яготин, вул. Незалежності, 54, Київська обл. (далі - Майно), яке знаходиться на балансі Головного управління статистики у Київській області (далі Балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

За актом приймання-передачі державного майна від 29.06.2011 року, який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками, Орендодавець, передав, а Орендар прийняв Майно згідно з Договором оренди.

На виконання п. 5.11. Договору оренди між Балансоутримувачем та Орендарем був укладений Договір про відшкодування витрат Головного управління статистики у Київській області на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю від 29.06.2011 року № 4 (далі - Договір про відшкодування витрат).

Відповідно до п. 3.6. Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% на 50% щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з п. 5.9. Договору оренди Орендар зобовязується щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). На вимогу Орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Відповідно до п. 2.2.3. Договору про відшкодування витрат Орендар на рахунок Балансоутримувача на підставі виставлених рахунків вносить плату за комунальні послуги.

Розмір щомісячного розрахунку за комунальні послуги встановлюється на підставі розрахункових документів постачальників комунальних послуг, виставлених Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

До відносин надання комунальних послуг застосовуються умови типових та примірних договорів, встановлених законодавством, за винятком особливостей, встановлених договором. До відносин про відшкодування витрат за комунальні послуги застосовуються умови Примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженого наказом Фонду державного майна України 23.08.2000 року № 1774 (далі - Примірний договір), у якому визначено можливі критерії розподілу і оплати спожитих послуг в орендованому приміщенні.

У п. 1.1. Примірного договору визначено, що у разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг окремим споживачем або інших поважних причин застосовується критерій розподілу і оплати спожитих послуг - пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі.

Відповідно до п. 3.7. Договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, уключаючи день оплати.

Згідно з п. 2.2.3. Договору про відшкодування витрат при несвоєчасному внесенні плати на рахунок Балансоутримувача сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Орендар, користуючись орендованим приміщенням, неналежним чином та не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання перед Балансоутримувачем у частині внесення платежів за орендну плату та плату за відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг, у звязку з чим за ним утворилась прострочена заборгованість.

Позивач зазначає, що 04.04.2017 року Орендарем сплачено 13 525,74 грн., чим погашено заборгованість перед Балансоутримувачем за Договором оренди за період з січня 2015 року по вересень 2016 року.

Станом на 01.08.2017 року Орендар перед Балансоутримувачем має заборгованість по Договору оренди в сумі 11 659,26 грн. основного боргу за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року, на яку нараховано 1 920,89 грн. пені за період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року; по Договору про відшкодування витрат: за користування земельною ділянкою відповідач має заборгованість в сумі 74,05 грн. основного боргу за період з 01.03.2017 року по 15.05.2017 року, на яку нараховано 5,36 грн. пені за період з 01.04.2017 року по 01.06.2017 року; за використання електроенергії відповідач має заборгованість в сумі 15 674,55 грн. основного боргу за період з 01.11.2014 року по 01.07.2017 року, на яку нараховано пеню в сумі 1860,79 грн. за період з 01.02.2017 року по 01.07.2017 року.

Також, позивач повідомив суду, що рішенням Господарського суду Київської області від 15.02.2017 року у справі № 911/4136/16, яке набрало законної сили 12.03.2017 року, розірвано Договір оренди. Однак, розірвання Договору оренди не звільняє сторони від виконання зобовязань, які існували в період дії Договору.

У п. 3.11. Договору оренди передбачено, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Згідно з п. 10.10 Договору оренди Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передавання. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Акт приймання-передавання від 15.05.2017 року оформлено належним чином, підписано повноважними представниками Сторін та скріплено їх печатками.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з нормою ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що станом на 01.08.2017 року Орендар перед Балансоутримувачем має заборгованість по Договору оренди в сумі 11 659,26 грн. основного боргу за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року, на яку нараховано 1 920,89 грн. пені за період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року; по Договору про відшкодування витрат: за користування земельною ділянкою відповідач має заборгованість в сумі 74,05 грн. основного боргу за період з 01.03.2017 року по 15.05.2017 року, на яку нараховано 5,36 грн. пені за період з 01.04.2017 року по 01.06.2017 року; за використання електроенергії відповідач має заборгованість в сумі 15 674,55 грн. основного боргу за період з 01.11.2014 року по 01.07.2017 року, на яку нараховано пеню в сумі 1860,79 грн. за період з 01.02.2017 року по 01.07.2017 року.

Відповідні обставини відповідачем в ході розгляду спору не заперечені та не спростовані, доказів сплати наведених сум не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги тпозивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Аршин» (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Незалежності, 54) на користь Головного управління статистики у Київській області (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 71, код 02360731) 11 659,26 грн. заборгованості з орендної плати, 15748,60 грн. заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, 1 920,89 грн. пені на заборгованість з орендної плати, 1866,15 грн. пені на заборгованість з відшкодування витрат та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

та підписання 10.10.2017 р.