ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.2017 Справа № 904/8237/17
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

про стягнення 13 770,46 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, угода про надання правової допомоги №01/07/17 від 01 серпня 2017 року, адвокат

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 13 770,46 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 11 023,01 грн.;

- пеня у розмірі 597,96 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 2 149,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № 7 від 15 грудня 2015 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки за період з квітня 2016 року по липень 2017 року.

На підставі пункту 6.1.5 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 597,96 грн. за загальний період з 09.08.2016 по 03.10.2016.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про порушення провадження повернута підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності його представника, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Розгляд справи був відкладений з 20 вересня 2017 року на 10 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні 10 жовтня 2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (постачальник) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (покупець), був укладений договір поставки товару №7, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність (повне господарське відання) покупцю товар, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

Предметом поставки є асортимент рибопродуктів, представлений в асортиментному листі, який є додатком №1 до цього договору. Поставка товару здійснюється на підставі заявки покупця (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2017 року (п. 10.1 договору).

Умови та терміни поставки врегульовано сторонами у розділі 4 договору.

Так, поставка товару за договором здійснюється на умовах DDP (магазин/ЦС) покупця у відповідності до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року). Товар повинен бути доставлений покупцю не пізніше обумовленого заздалегідь по телефону часу поставки. Дата і час поставки товару визначається сторонами в телефонному режимі або згідно з графіком.

Постачальник має право в односторонньому порядку без повідомлення покупця припинити поставки товару в разі несвоєчасної оплати покупцем до повного погашення заборгованості або за письмовою згодою сторін.

Згідно п. 5.1 договору ціни за поставлений товар, зазначені в видаткових накладних та інших товаросупровідних документах встановлюються у валюті України.

Покупець оплачує доставлений постачальником товар, згідно цін, зазначених у видатковій накладній (п. 5.2 договору).

На виконання умов договору поставки №7 від 15 грудня 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 поставила Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 продукцію на загальну суму 11 023,01 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (а.с. 12-14):

№Ч1/00005 від 28.03.2016 на суму 4 532,74 грн.,

№Ч1/00010 від 04.04.2016 на суму 5 722,27 грн.,

№Ч1/00018 від 04.04.2016 на суму 768,00 грн.

Порядок розрахунків врегульовано сторонами у розділі 7 договору.

Так, всі розрахунки проводяться в національній валюті України. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника або готівковим платежем за фактом поставки, якщо інший поряд не узгоджений сторонами.

Відстрочка платежу становить 5 календарних днів з дати поставки. Датою поставки вважається дата передачі товару покупцю, зазначена у видатковій накладній.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобов'язань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 11 023,01 грн.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав:

за видатковою накладною №Ч1/00005 від 28.03.2016 - строк оплати настав 04.04.2016, прострочка виконання зобов'язання виникає з 05.04.2016;

за видатковими накладними №Ч1/00010, №Ч1/00018 від 04.04.2016 - строк оплати настав 11.04.2016, прострочка виконання зобов'язання виникає з 12.04.2016.

Доказів оплати поставленого товару у сумі 11 023,01 грн. відповідач не надав, доводи позивача наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення суми боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України та частини першої статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена пунктом 6.1.5 договору. Так, у разі несвоєчасного або неповного перерахування грошових коштів відповідно до п.7.3 договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування пені, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 597,96 грн. за загальний період з 09.08.2016 по 03.10.2016.

Згідно із ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України).

Перевіркою правильності обчислення пені судом встановлено, що позивачем нарахована пеня не на кожну прострочену поставку продукції за спірними видатковими накладними, а на всю суму заборгованості за один період, що призвело до порушення порядку обчислення пені, встановленого ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Так, за видатковою накладною №Ч1/00005 від 28.03.2016 на суму 4 532,74 грн. пеня має бути нарахована за період з 05.04.2016 по 05.10.2016,

за видатковою накладною №Ч1/00010 від 04.04.2016 на суму 5 722,27 грн. пеня має бути нарахована за період з 12.04.2016 по 12.10.2016,

за видатковою накладною №Ч1/00018 від 04.04.2016 на суму 768,00 грн. пеня має бути нарахована за період з 12.04.2016 по 12.10.2016.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення період з 09.08.2016 по 03.10.2016, що не перевищує шестимісячного строку нарахування пені.

За розрахунком суду пеня становить 517,42грн., виходячи з наступного:

на суму 4 532,74 грн. пеня за період з 09.08.2016 по 03.10.2016 (56 дн) складає 212,77грн.;

на суму 5 722,27 грн. пеня за період з 09.08.2016 по 03.10.2016 (56 дн) складає 268,60 грн.;

на суму 768,00 грн. пеня за період з 09.08.2016 по 03.10.2016 складає (56 дн) складає 36,05 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути втрати від інфляції у сумі 2 149,49 грн. за період з квітня 2016 року по липень 2017 року.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Оскільки, позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., втрати від інфляції складають 2 149,49 грн.

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у сумі 13 689,92 грн., з яких: 11 023,01 грн. - основна заборгованість, 517,42 грн. - пеня, 2 149,49 грн. - втрати від інфляції.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача у сумі 1 590,64 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість у сумі 11 023 (одинадцять тисяч двадцять три) грн. 01 коп., втрати від інфляції у сумі 2 149 (дві тисячі сто сорок дев'ять) грн. 49 коп., пеню за порушення договірних зобов'язань у сумі 517 (п'ятсот сімнадцять) грн. 42 коп., витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 590 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто) грн. 64 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2017

Суддя Н.М.Євстигнеєва