донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

03.10.2017р. справа №905/745/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача:не з"явився
від відповідача 1:не з"явився
від відповідача 2: не з"явився від відповідача 3: ОСОБА_5, представник за дов. №2901 від 20.06.17р.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Лиман, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від26.06.2017 року (повний текст підписано 26.06.2017р.)
у справі№ 905/745/17 ( суддя Левшина Г.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" -металургійний завод" м. Покровськ, Донецька область
до відповідача 1 відповідача 2 відповідача 3Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривій Ріг, Діпропетровська область Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ
простягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 52 478,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017р. позивач, Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - металургійний завод, м.Покровськ, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк, до відповідача 2, Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг, до відповідача 3, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії ОСОБА_6 залізниця про стягнення вартості недостачі вантажу в розмірі 52478,49 грн. (а.с.3-8)

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.05.2017р. замінено неналежного відповідача 3 по справі належним, Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, м.Київ (а.с.119).

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. у справі №905/745/17 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Донецьксталь-металургійний завод, м.Донецьк до Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк, Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, м.Кривий Ріг про стягнення вартості недостачі в сумі 52478,49 грн.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Донецьксталь-металургійний завод, м.Донецьк до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ про стягнення вартості недостачі в сумі 52478,49грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на користь Приватного акціонерного товариства Донецьксталь- металургійний завод вартість недостачі у сумі 52 478 грн. 49 коп., судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.130-133).

В обґрунтування прийнятого рішення щодо задоволення позовних вимог про стягнення вартості недостачі з відповідача 3, місцевий господарський суд дійшов висновку, керуючись положеннями ст. 924 ЦК України та ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст. 110 Статуту залізниць про те, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. При цьому, за висновком суду, відповідачем 3 не доведено суду, що така недостача вантажу відбулася не з його вини. За висновком суду, розрахунок суми недостачі, проведений позивачем є арифметично вірним та таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам справи.

Стосовно відмови у задоволені позову відносно відповідача 1, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б підтверджували наявність між позивачем та відповідачем 1 певних зобов"язань, що породжували б виникнення у відповідача 1 обов"язку відповідати перед позивачем за збереження вантажу. Щодо відмови у задоволені позову відносно відповідача 2, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 31, ч. 5 ст. 71 Статуту залізниць України та Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації, затвердженої наказом Укрзалізниці №417-Ц у вересні 2008р., дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладання відповідальності за втрату вантажу на вантажовідправника.

Відповідач 3, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", звернувся з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення прийнятим з порушенням вимог закону та з неповним з"ясуванням обставин справи.

Скаржник вважає, що вантажовідправник (відповідач 2) був зобов"язаний підготувати вантаж до транспортування, пересвідчитися, що перевезення у даних вагонах не призведе до втрати вантажу. Посилаючись на ст. 31 Статуту залізниць, скаржник вказує на те, що зазори, через які відбувалася течія вантаж, старого походження, не мають прихованого характеру і не виникли в процесі перевезення вантажу. При огляді порожніх вагонів, поданих під завантаження, вантажовідправник міг виявити ці зазори, усунути їх, або відмовитися від використання цих вагонів. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталася внаслідок несправності рухомого складу, покладається на відправника.

За цих підстав, скаржник просив суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. по справі № 905/745/17 і прийняти нове рішення, яким у позові відносно його відмовити.

19.08.2017р. через канцелярію суду надійшов відзив від відповідача 2, Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", в якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. у даній справі - без змін, який колегією суддів розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи (а.с.162-165).

04.09.2017р. через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній просив суд рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, який колегією суддів розглянутий прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи (а.с.174-179).

02.10.2017р. через канцелярію суду від позивача надійшла витребувана ухвалою суду довідка щодо підтвердження вартості нестачі вантажу у розмірі 52 478,49грн., яка колегією суддів розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи (а.с.179).

Справа слуханням відкладалася з метою повного, всебічного та об"єктивного з"ясування всіх обставин справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Чернота Л.Ф., Попков Д.О.

У зв"язку з перебуванням у відпустці судді Попкова Д.О., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О. суддя Чернота Л.Ф., Зубченко І.В.

У зв"язку з перебуванням судді Зубченко І.В. у відпустці, згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

У судове засідання з"явився представник апелянта, який наполягав на задоволені апеляційної скарги та просив скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Позивач, відповідач 1 та відповідач 2 у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалися.

Враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов"язковою, судова колегія вважала за можливе розглянути справу за відсутності зазначених сторін.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача 3, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь"- металургійний завод" м.Покровськ, Донецька область, юридична особа (ідентифікаційний код 30939178), що підтверджено випискою з ЄДР (а.с.59).

Відповідач 1, Державне підприємство "Донецька залізниця" м. Донецьк, юридична особа (ідентифікаційний код 01074957).

Відповідач 2, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область юридична особа (ідентифікаційний код 00191023), що підтверджено Витягом з ЄДР (а.с.38-42).

Відповідач 3, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ ( ідентифікаційний код 40075815) юридична особа.

30.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інкостил Груп (постачальник) та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод (покупець) був підписаний договір поставки №330006639, згідно з умовами якого постачальник зобовязується передати у власність позивача залізорудні окатиші виробництва Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, а позивач зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити його на умовах, передбачених договором та специфікаціями до нього (а.с.13-16).

Згідно п.2.2 договору від 30.04.2015р. №330006639 в специфікаціях до договору вказуються наступні відомості про товар, постачання якого буде здійснюватися згідно з договором: найменування товару, строк поставки товару, ціна товару за одну метричну тону, приплати та скидки за зміну якісних показників, кількість товару навалом, загальна вартість товару.

За змістом розділу 3 договору обсяг товару, що постачається визначається в специфікаціях. Постачання товару за договором здійснюється на умовах FCA-станція ОСОБА_6 або Рядова, ОСОБА_6 залізниці згідно з договором, специфікаціями до нього та щодобовим графіком поставки. Поставка товару здійснюється з урахуванням реквізитів покупця, вказаних покупцем. Датою поставки вважається дата календарного штемпеля станції відправлення вказана в графі 56 залізничної накладної.

Відповідно до п.3.11 договору від 30.04.2015р. №330006639 перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється на станції ОСОБА_6 або Рядова, ОСОБА_6 залізниці після відповідної відмітки в залізничній накладній про приймання товару до перевезення залізницею.

За змістом специфікації №21 від 21.11.2016р. до договору від 30.04.2015р. №330006639 постачальник мав поставити позивачу у грудні 2016р. залізорудні окатиші виробництва Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат у кількості +/-90000 тон, ціною 2287,59 грн. за тону (з ПДВ) на суму 247059720,00 грн. Умови та місце постачання: FCA ст.Мушкетово, Донецької залізниці, вантажоотримувач ПрАТ Донецьксталь-металургійний завод, код підприємства 2104, станція Мушкетово, Донецької залізниці, код станції 484009 (а.с.17).

27.12.2016р. за залізничною накладною №45848793 Приватне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправник) зі станції відправлення ОСОБА_6 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (вантажоотримувач) у вагоні, зокрема, №56515877 окатиші залізорудні масою 70800 кг (а.с.57) ;

- 22.12.2016р. за залізничною накладною №45646767 Приватне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправник) зі станції відправлення ОСОБА_6 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (вантажоотримувач) у вагоні, зокрема, №56518004 окатиші залізорудні масою 70800 кг (а.с.53);

- 25.12.2016р. за залізничною накладною №45798139 Приватне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправник) зі станції відправлення ОСОБА_6 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (вантажоотримувач) у вагоні, зокрема, №56517451 окатиші залізорудні масою 70850 кг (а.с.56);

- 10.12.2016р. за залізничною накладною №45314853 Приватне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправник) зі станції відправлення ОСОБА_6 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (вантажоотримувач) у вагоні, зокрема, №52244233 окатиші залізорудні масою 69600 кг (а.с.55);

- 22.12.2016р. за залізничною накладною №45646734 Приватне акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправник) зі станції відправлення ОСОБА_6 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (вантажоотримувач) у вагоні, зокрема, №56576630 окатиші залізорудні масою 68600 кг (а.с.54).

Як зазначено у вказаних залізничних накладних власник вантажу - Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - металургійний завод згідно договору № від 30.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інкостіл Груп та Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод. Відвантаження здійснено з виробництва.

На станції призначення Мушкетово Донецької залізниці була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено комісійне переважування спірних вагонів, за результатами якого складені:

- комерційний акт БК №443538/113 від 30.12.2016р., відповідно до якого встановлено фактичну масу вантажу у вагоні №52244233- нетто 65950 кг, що менше ваги зазначеної у документі на 3650 кг (а.с.23);

- комерційний акт БН №443541/3 від 04.01.2017р., відповідно до якого встановлено фактичну масу вантажу у вагоні №56518004- нетто 65750 кг, що менше ваги зазначеної у документі на 5050 кг (а.с.24);

- комерційний акт БК №443540/2 від 03.01.2017р., відповідно до якого встановлено фактичну масу вантажу у вагоні №56515877- нетто 67500 кг, що менше ваги зазначеної у документі на 3300 кг (а.с.25);

- комерційний акт БК №443552/1 від 03.01.2017р., відповідно до якого встановлено фактичну масу вантажу у вагоні №56517451- нетто 64950 кг, що менше ваги зазначеної у документі на 5900 кг (а.с.26);

- комерційний акт БК №443542/4 від 04.01.2017р., відповідно до якого встановлено фактичну масу вантажу у вагоні №56576630- нетто 64150 кг, що менше ваги зазначеної у документі на 4450 кг (а.с.27).

Згідно вказаних комерційних актів зазначено, що всі вагони технічно справні.

При цьому, як зазначено у відповідному комерційному акті у вагоні №52244233 над 3 та 4 люками є виїмка вантажу, на хребтовій балці та ходовій частині вагону мають місце просипання вантажу, наявне нещільне прилягання 3 люку до хребтової балки, про що складений акт.

У вагоні №56518004 на 5-6 люками є виїмка вантажу, на хребтовій балці та ходовій частині мають місце сліди течі вантажу та зазор старого характеру з проміжною балкою, про що складений акт .

У вагоні №56515877 над 3 та 4 люками є виїмка вантажу та має місце нещільне прилігання люку, про що складений акт.

У вагоні №56517451 над 2-3 люками наявна виїмка вантажу, присутні сліди просипання вантажу-окатишів залізорудних, відсутня частина армування старого характеру, про що складений відповідний акт.

У вагоні №56576630 з права по ходу потягу над 5-6 люками має місце виїмка вантажу 2000х2000х1500мм., на хребтовій балці та ходовій частині мають місце сліди течі вантажу. Під 3 люком є зазор старого характеру 30х350 мм, про що складений акт.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення, зокрема, з відповідача 3, який не забезпечив збереження прийнятого до перевезення вантажу та з відповідача 2 (вантажовідправника), який завантажив вантаж в несправний вагон, вартості втрачених залізорудних окатишів в сумі 52478,49 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача внаслідок нестачі вантажу та стягнення його вартості.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону України Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Комерційними актами, які наявні в матеріалах справи засвідчені факти нестачі вантажу у спірних вагонах.

Одночасно, за висновком суду, відповідачем 3 не доведено суду, що така недостача вантажу відбулася не з його вини.

За висновками суду, розрахунок суми недостачі, проведений позивачем, є арифметично вірним та таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, з чим колегія суддів погоджується з наступного.

Відповідно до п.2 специфікації №21 від 23.12.2016р. до договору № від 30.04.2015р. базова ціна на товару встановлюється відповідно додаткової угоди від 30.06.2016р. в еквіваленті до іноземної валюти (долару США) і складає 88,34 доларів США за тонну без ПДВ.

Ціна в гривнях встановлюється виходячи з еквівалентної доларової ціни по офіційному курсу НБУ гривні до долару США на 00-00 дати відвантаження товару.

Ціна окатишів залізорудних встановлена згідно п.4.1 даного договору з базовим вмістом заліза 61,9%, базовим складом дрібниці 5,0%, модулем основності 0,5 од.

Ціна на момент підписання специфікації, складає 2287,59 грн. без ПДВ за 1 тонну. Виходячи із курсу гривні до долару США, встановленому НБУ і діючим на 00:00 дати підписання Специфікації, яка складає 25,895267 грн.

При цьому, приплати та знижки за кожний відсоток зміни вмісту заліза від базового еквівалентні 1,42714 дол. США без ПДВ, і за кожен відсоток збільшення (зменшення) вмісту дрібниць від базового еквівалентні 0,30498 дол. США.

Таким чином, фактична вартість 1 тонни - залізорудних окатишів складає - 59,24 доларів США, що еквівалентно ціні у гривні станом на 21.11.2016р. (дату підписання специфікації до договору) -2287,59 грн. без ПДВ, при цьому виходячи з еквіваленту долару США до гривні на дату відвантаження вантажу.

Згідно із наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №137 від 28.12.2016р., №10720 від 28.12.2016р., №10781 від 30.12.2017р., №136 від 2.12.2016р., №12 від 27.12.2016р., позивачем здійснено оплату згідно договору поставки № від 30.04.2015р. за поставлені залізорудні окатиші у загальній сумі 48529,700 грн.

Беручи до уваги умови оплати, вартість відправленого вантажу та проведений розрахунок, за відсутності доказів спростування, суд дійшов висновку про здійснення оплати, у тому числі вантажу, який прийнято до відвантаження за переліченими залізничними накладними.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів руди залізної, становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена до відповідачів у вагонах №56576630, №56517451, №52244233, №565180004, №56515877 у розмірі 52478,49 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача 3 вартості втрачених залізорудних окатишів у сумі 52 478,49 грн.

Доводи апелянта щодо того, що вантажовідправник (відповідач 2) зобов"язаний підготувати вантаж до транспортування, пересвідчитися, що перевезення у даних вагонах не призведе до втрати вантажу, колегією суддів відхиляються з наступного.

Згідно ст.31 Статуту залізниць України саме залізниця зобовязана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність рухомого складу (вагонів) для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до ч.5 ст.71 Статуту залізниці України експлуатація залізничних підїздних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу (ЄТП) роботи підїзної колії і станції примикання. ЄТП розробляється з метою надання залізницею своїм партнерам вантажовласникам якісних транспортних послуг.

Як встановлено, у 2012 році між відповідачем 2 та ДП ОСОБА_6 залізниця був підписаний Єдиний технологічний процес роботи підїзної колії ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат та станцій примикання ОСОБА_6 і Рядова ДП ОСОБА_6 залізниця, згідно якого колії відповідача 2 примикають до станції ОСОБА_6 та станції Рядова. Виходячи зі змісту ЄТП після виставлення завантажених вагонів на станцію ОСОБА_6 обробка состава при відправленні включає, зокрема, технічне обслуговування та комерційний огляд вагонів і усунення несправностей працівниками залізниці. Предявлення состава для технічного обслуговування реєструється у Книзі предявлення вантажних вагонів до технічного обслуговування форми ВУ-14, яка знаходиться у чергового по станції. Паралельно з технічним обслуговуванням прийомоздавальники проводять комерційний огляд вагонів і усунення комерційних несправностей. Готовність поїзда у комерційному відношенні прийомоздавальник вантажу, який проводив огляд, засвідчує своїм підписом у натурному листі і повідомляє про це чергового по станції. Виявлені при огляді комерційні несправності, які погрожують безпеці руху і зберіганню вантажів, оформлюються актом загальної форми Гу-23. Вагони з комерційними несправностями повертаються на підїздну колію для усунення несправностей.

Згідно п.7.11.1 Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації, затвердженої у вересні 2008р. наказом Укрзалізниці №417-Ц, заборонено подавати під завантаження вагони, що мають „пошкодження або відсутність металевої обшивки, настилу підлоги, борта та інших вузлів кузова, даху, дверей; люки і арміровочні листи є складовою частиною підлоги вагону (інші вузли кузова), а тому наявність зазорів між кришками люків і арміровочними листами, розміри яких не відповідають конструктивним, свідчить про несправність (технічну) вагону і такий вагон не повинен був подаватись під завантаження.

Виходячи з наведеного, саме на залізниці лежить обов'язок подавати під завантаження справні, у технічному відношенні, вагони.

Враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували наявність між позивачем та відповідачем 1 певних зобовязань, які б породжували виникнення у відповідача 1 обовязку відповідати перед позивачем за збереження вантажу, висновок суду щодо залишення без задоволення позову в частині вимог до відповідача 1, колегія суддів вважає правильним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Лиман, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. року у справі № 905/745/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. року у справі № 905/745/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надр.6 прим:1 у справу; 1позивачу; 3 відповідачам; 1 ДАГС; 1ГС Запорізької обл.