ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.2017 Справа № 904/8196/17

За позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА"

про стягнення заробітної плати

Суддя Єременко А.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 11.01.2016 року перебуває справа № 904/31/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА", м. Жовті Води, Дніпропетровська область.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА", в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 15 897, 07 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 05.05.2016 року по 04.08.2017 року у сумі 76 481, 35 грн., звільнити позивача від сплати судового збору.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що при звільненні з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" 04.05.2016 року позивачу не було сплачено заборгованість по заробітній платі та не проведено остаточний розрахунок у день звільнення.

04.08.2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі.

У судові засідання, які призначено на 19.09.2017 року та 10.10.2017 року позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судові засідання, призначені на 19.09.2017 року та 10.10.2017 року не з'явився, свого повноважного представника не направив, відзиву на позов та витребувані судом документи не надав, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 663.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності його представника, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

За таких обставин, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 10.10.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" 08.04.2010 року.

04.05.2016 року ОСОБА_1 звільнений з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Відповідно п. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається із довідки про заборгованість по заробітній платі № 208 від 26.06.2017 року позивачу при розрахунку підлягає виплаті 15 897, 07 грн., яка є сумою заявленою до стягнення позивачем.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу заробітної плати у сумі 15 897, 07 грн., чим порушено приписи ст. 116 КЗпП України щодо виплати при звільненні працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 15 897, 07 грн.

У зв'язку з тим, що позивачу не було виплачено належну йому заробітну плату, останнім нараховано та заявлено до стягнення компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 05.05.2016 року по 04.08.2017 року у сумі 60 584, 28 грн.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100).

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи зазначене, та те, що прострочення сплати заробітної плати з боку відповідача має місце, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені у сумі 29 008, 84 грн. за період з 05.05.2016 року по 04.08.2017 року.

В решті позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені позов задоволенню не підлягає, оскільки при нарахуванні компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені позивачем невірно розраховано розмір середньоденного заробітку.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2; ) на користь ОСОБА_1 (52204, м. Жовті Води, вул. Мостова, буд. 10; РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 15 897, 07 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.05.2016 року по 04.08.2017 року у сумі 29 008, 84 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2; ) на користь державного бюджету (одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 600, 00 грн. судового збору, про що видати наказ.

Повне рішення складено 13.10.2017 року.

Суддя ОСОБА_2