РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"10" жовтня 2017 р. Справа № 924/420/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 17.07.2017 року у справі № 924/420/17 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 142117,55 грн. за договором про фінансовий лізинг № 00006820 від 04.03.2013 року, з яких 79960,68 грн. платежів за фактичний час користування, 62156,87 грн. збитків.

за участю представників:

позивача - Бойко А.І., за довіреністю,

відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні від 10.10.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Порше Лізинг Україна" звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 79308,98 грн. за договором про фінансовий лізинг № 00006820 від 04.03.2013 року, з яких 52709,76 грн. платежів за фактичний час користування, 26599,22 грн. збитків.

Ухвалою суду першої інстанції від 06.06.2017 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, у зв'язку із чим предметом спору по справі є стягнення 142117,55 грн., з яких 79960,68 грн. платежів за фактичний час користування, 62156,87 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.07.2017 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26851,10 грн. платежів за фактичний час користування, 402,77 грн. витрат по оплаті судового збору. Видано наказ. У стягненні 53109,58 грн. платежів за фактичний час користування та 62156,87 грн. збитків відмовлено.

Позивач у справі з рішенням суду першої інстанції частково не погодився та звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив останнє скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 53109,58 грн. платежів за фактичний час користування та 62156,87 грн. збитків. Просив суд апеляційної інстанції ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вказані вимоги позивача.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, просив задоволити вимоги останньої.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2013 року між позивачем (лізингодавець) та відповідачем (лізингоодержувач) укладено договір про фінансовий лізинг №00006820, згідно умов якого об'єктом лізингу є транспортний засіб типу VW Touran 2.0 I TDI, рік виробництва 2012, шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2. Вартість об'єкту лізингу складає еквівалент 34774,70 дол. США, авансовий платіж - еквівалент 8693,68 дол. США, обсяг фінансування - еквівалент 26081,02 дол. США. Строк лізингу становить 60 місяців. Лізинговий платіж - еквівалент 741,45 дол. США, адміністративний платіж - еквівалент 521,62 дол. США. Усі платежі, що підлягають сплаті повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: 1) за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквівалентів в дол.США, визначених вище, відповідно до пунктів 6.3 та 2) відповідно до пункту 6.4.2 (якщо застосовується) Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Зобов'язання (вказані вище еквіваленти в дол. США) лізингоодержувача на момент доставки об'єкта лізингу будуть виражені у гривнях у акті прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору про фінансовий лізинг. Наступні розрахунки у гривнях будуть здійснюватись лізингодавцем та вказуватись у рахунках, що підлягають сплаті лізингоодержувачем.

Додатком до вказаного договору є Загальні комерційні умови (далі - умови) внутрішнього фінансового лізингу, які разом із договором спільно іменуються як "Контракт", а також графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, як додаток до контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами щодо придбання ТОВ "Порше Лізинг Україна", а також передачі об'єкту лізингу лізингоодержувачу.

Згідно п. 3.1. зазначених умов предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений в контракті. Об'єкт лізингу був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого Порше Лізинг Україна придбало об'єкт лізингу. Позивач придбаває об'єкт лізингу та передає лізингоодержувачу об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього контракту. Лізингоодержувач у свою чергу користується об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного українського законодавства та забезпечує експлуатацію об'єкта лізингу у відповідності до цього контракту. Після завершення строку лізингу за контрактом лізингоодержувач придбаває об'єкт лізингу у Порше Лізинг України за купівельною ціною, що буде визначена останнім з урахуванням виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за контрактом. За умови повної сплати лізингоодержувачем всіх платежів за контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення лізингоодержувачем всіх належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна об'єкта лізингу буде вважатися належним чином сплаченою лізингоодержувачем. У разі неповної сплати лізингоодержувачем будь-яких платежів за контрактом розмір купівельної ціни буде визначений відповідним чином.

Пунктом 4.1 вказаних умов визначено, що позивач зберігатиме за собою право власності на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли позивач матиме право розірвати цей контракт/ відмовитися від контракту та вимагати повернення об'єкта лізингу, як зазначень в цьому контракті). Згідно п. 6.1 умов для експлуатації об'єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів. Кожний лізинговий платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов'язані з контрактом.

Згідно п. 6.10 вказаних умов лізингоодержувач здійснює лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Відповідно до п. 6.17 умов зобов'язання зі сплати всіх та будь-яких платежів за контрактом покладається на лізингоодержувача, якщо інше прямо не передбачено контрактом. Лізингоодержувач зобов'язується сплатити всі та будь-які платежі протягом 5 робочих днів з моменту відправлення Порше Лізинг Україна відповідної вимоги та/або рахунку, якщо інший термін не обумовлено у контракті або погоджено сторонами додатково. Якщо лізингоодержувач не сплатить платежі у вказаний строк, Порше Лізинг Україна має право застосувати санкції за прострочення відповідно до п.8 контракту.

У разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2, а також якщо лізингодавець вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані протягом 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує лізингодавцю будь-яку різницю між вартістю об'єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою лізингодавця та має бути відшкодована останньому лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства.

Додатком укладеного між сторонами договору фінансового лізингу є Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів. Датою сплати лізингових платежів, які включають відшкодування вартості об'єкта лізингу та проценти і комісії є 15 число поточного місяця по усіх платежах. Загальна сума лізингових платежів складає 44486,67 дол. США. Щомісячний лізинговий платіж складається з: 1) відшкодування частини вартості об'єкта лізингу, 2) процентів та комісії. Зокрема, за липень 2016 року - 469,08 дол. США відшкодування частини вартості об'єкта лізингу та 272,37 дол. США проценти та комісії; за серпень 2016 року - 472,95 дол. США відшкодування частини вартості об'єкта лізингу та 268,50 дол. США проценти та комісії; за вересень 2016 року - 476,85 дол. США відшкодування частини вартості об'єкта лізингу та 264,60 дол. США проценти та комісії; за жовтень 2016 року - 480,79 дол. США відшкодування частини вартості об'єкта лізингу та 260,66 дол. США проценти та комісії; за листопад 2016 року - 484,75 дол. США відшкодування частини вартості об'єкта лізингу та 256,70 дол. США проценти та комісії.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 05.04.2013 року сторонами підписано акт прийому-передачі предмету лізингу до договору лізингу № 00006820 від 04.03.2013 року, згідно якого лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв в якості предмету лізингу легковий автомобіль VW Touran, номер кузова № НОМЕР_1, рік виробництва 2012.

Зважаючи на неналежне виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивачем відповідачу надсилались нагадування про несплату: від 04.11.2015 року про сплату 21627,25 грн., від 16.11.2015 року про сплату 21694,82 грн., від 03.12.2015 року про сплату 33483,21 грн., від 16.12.2015 року про сплату 32847,14 грн.

Згодом позивачем відповідачу направлялась вимога за вих. № 00006820 від 16.12.2015 року про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, у якій позивач вимагав сплати боргу протягом 3 днів з дня отримання даної вимоги. Разом з тим, позивач повідомив про відмову від договору та вимагав від відповідача повернути об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження/проживання відповідача. Вказана вимога надіслана 21.12.2015 року та отримана відповідачем 25.12.2015 року згідно з описом вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати заборгованості та повернення позивачу об'єкта лізингу, позивач скористався правом передбаченим умовами договору на вилучення (повернення) об'єкту лізингу у відповідача в примусовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

15.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. було вчинено виконавчий напис № 1352 про повернення об'єкту лізингу - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Touran, тип - легковий універсал-В, номер шасі - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - коричневий, реєстраційний номер - НОМЕР_3, вартістю 355449,78 грн., а на підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Харківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52496341 від 04.10.2016 року. 12.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук вищевказаного майна боржника.

Судами встановлено, що постановою державного виконавця від 29.11.2016 року закінчено виконавче провадження № 52496341, в зв'язку із добровільною передачею боржником стягувачу автомобіля.

Разом з тим, в суді першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача 62156,87 грн. збитків пов'язаних з неналежним виконанням відповідачем умов договору та відновленням його порушеного права як власника об'єкта лізингу.

Вказану вимогу позивач обґрунтував наступним.

Як вказав позивач, на підставі договору про надання послуг з повернення майна (об'єктів лізингу) від 03.02.2011 року ТзОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" надало послуги позивачу, спрямовані на вилучення транспортного засобу у боржника ОСОБА_1, про що свідчить акт № 39 приймання-передачі наданих послуг від 27.12.2016 року. Сума винагороди згідно рахунку на оплату за послуги евакуатора транспортного засобу склала 6500 грн. В підтвердження сплати вказаної суми позивач додав платіжне доручення № 50034559 від 28.12.2016 року. Згідно рахунку на оплату № 45 від 30.06.2016 року, акту № 17 від 30.06.2016 року ТзОВ "Дельта М Юкрейн" надало позивачу послуги, спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 на суму 9000 грн., які оплачені позивачем згідно платіжного доручення № 50031327 від 05.07.2016 року. Загальна сума наданих послуг позивачу становить 15500 грн.

На підставі договору відповідального зберігання від 01.09.2014 року, укладеного між позивачем та ТзОВ "Автосоюз", позивачу надані послуги з відповідального зберігання автомобіля реєстраційний номер - НОМЕР_3, номер шасі - НОМЕР_1 в період з грудня 2016 року по лютий 2017 року. В підтвердження оплати вказаних послуг позивач надав платіжні доручення №1177 від 10.03.2017 року, № 512 від 07.02.2017 року та №128 від 12.01.2017 року на загальну суму 1200 грн.

На підставі договору доручення, укладеного 12.06.2012 року між позивачем та ТзОВ "Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі" позивачу надано юридичні послуги по стягненню дебіторської заборгованості. Вартість послуг, спрямованих на погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 становить 5256,86 грн., які були оплачені згідно платіжного доручення № 50029236 від 08.04.2016 року. Разом з тим, на підставі договору про надання юридично-консультаційних послуг від 16.05.2016 року, укладеного між ТзОВ "Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі" та позивачем, останньому надано юридично-консультаційні послуги з повернення об'єкту лізингу на загальну суму 30000 грн. В підтвердження зазначеного факту позивачем надано рахунок - фактуру №СФ-0001031 від 02.12.2016 року та акт наданих послуг №1 від 02.12.2016 року, платіжне доручення №50033985 від 12.12.2016 року.

На підставі договору про надання юридично-консультаційних послуг, укладеного між ТзОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" та позивачем від 21.06.2012 року, останньому були надані юридично-консультаційні послуги. На підтвердження вказаного факту позивачем надано акт наданих послуг №306 від 15.09.2016 року, платіжне доручення №50032425 від 20.09.2016 року. Загальна сума наданих послуг 4200 грн.

На підставі договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року, укладеного між позивачем та ТзОВ "Юридична фірма Вернер і Партнери" позивачу надано юридично-консультаційні послуги по справі за позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг №00006820 від 04.03.2013 року, в тому числі представництво інтересів замовника і підготовка юридичних документів. В підтвердження вказаного факту позивачем надано акт №358 від 20.04.2017 року, платіжне доручення №1964 від 28.04.2017 року. Загальна сума наданих послуг 6000 грн.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду усіх вищезазначених вимог позивача дійшов висновку про їх часткове задоволення.

Відповідно до вимог ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, за результатами дослідження матеріалів справи, перевірки висновків суду першої інстанції, дійшов висновку про відповідність таких висновків нормам чинного законодавства заважаючи на наступне.

Як зазначено вище, сторонами у справі укладено договір фінансового лізингу.

В силу ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

В силу ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов'язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.

Судами встановлено та вище зазначено, що згідно акту прийому-передачі від 05.04.2013 року позивачем передано, а відповідачем прийнято в якості предмету лізингу легковий автомобіль VW Touran, номер кузова №WVGZZZ1TZDW56170, рік виробництва 2012.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі, а згідно ст. 16 вказаного закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Відтак, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до п. 6.5 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування).

Згідно Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) датою сплати лізингових платежів, які включають відшкодування вартості об'єкта лізингу та проценти і комісії, є 15 число поточного місяця.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати лізингових платежів, що призвело до виникнення заборгованості за договором лізингу.

У випадках, передбачених пунктами 12.6. та 12.12 договору, останній вважається розірваним на 10-й робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Як вже зазначено вище, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивачем надсилались на адресу відповідача нагадування про несплату від 04.11.2015 року - про сплату 21627,25 грн., від 16.11.2015 року - про сплату 21694,82 грн., від 03.12.2015 року - про сплату 33483,21 грн., від 16.12.2015 року про сплату 32847,14 грн. А згодом, вимогу за вих. № 00006820 від 16.12.2015 року про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, у якій позивач вимагав сплати боргу протягом 3 днів з дня отримання даної вимоги, повідомив про відмову від договору про фінансовий лізинг № 00006820 від 04.03.2013 року та вимагав від відповідача повернути об'єкт лізингу впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження/проживання відповідача. Вимога отримана відповідачем 25.12.2015 року, що підтверджується відповідним описом вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Зважаючи на вищевикладене, договір про фінансовий лізинг № 00006820 від 04.03.2013 року фактично був розірваний 04.01.2016 року, а до 12.01.2016 року відповідач зобов'язаний був повернути позивачу об'єкт лізингу, проте, відповідачем свої зобов'язання не виконано, об'єкт лізингу у визначені строки не повернуто.

Судами встановлено, що об'єкт лізингу було повернуто 24.11.2016 року, а постановою державного виконавця Харківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області від 29.11.2016 року зважаючи на зазначену обставину було закінчено виконавче провадження №52496341.

В силу 6.18 Умов у випадку розірвання контракту/ відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу. Зважаючи на вищевикладене, позивач заявив до стягнення з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог 79960,68 грн. плати за фактичний час користування об'єктом лізингу за період з липня по листопад 2016 року.

Визначені позивачем платежі за фактичний час користування об'єктом лізингу складаються з нарахувань процентів та комісії та відшкодування частини вартості предмета лізингу.

Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, а в силу ч. 4 цієї ж статті сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наслідком розірвання договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність відповідача, а відтак і права вимагати його оплати.

Враховуючи той факт, що право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем безпідставно заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача такої складової частини лізингового платежу, як відшкодування вартості цього майна, яке залишилося у власності позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що оскільки позивачем у позовній заяві та у наданій обліковій виписці з рахунку клієнта визначено, що відповідачем за липень 2016 року сплачений платіж у розмірі 14256,86 грн., який є більшим за розмір процентів та комісій у липні 2016 року, відтак, вказана сума у повному розмірі покриває суму процентів та комісій, нарахованих за липень 2016 року, тому нарахування платежів за фактичний час користування за липень 2016 року є безпідставним.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірне заявлення позивачем до стягнення платежів за фактичний час користування за серпень-листопад 2016 року в загальній сумі 26851,10 грн., в тому числі: 6664,17 грн. - за серпень, 6879,60 грн. - за вересень, 6758,91 грн. - за жовтень, 6548,42 грн. - за листопад. Разом з тим, перевіривши законність відмови судом першої інстанції у задоволенні вимоги про стягненні 53109,58 грн. платежів за фактичний час користування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її обґрунтованість.

Як зазначено вище, позивачем також було заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитки у розмірі 62156,87 грн. у зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

В силу ч. 2 ст. 224 ГК України збитками є витрати зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

В силу ст. 623 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність збитків; 2) протиправна поведінка заподіювача збитків; 3) причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Як встановлено сторонами у п. 8.2.3 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу у випадку прострочення сплати платежу до відповідача застосовуються такі санкції, зокрема, компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених відповідачем у відповідності до контракту. У будь-якому випадку дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту, позивач прямо зберігає за собою право вимагати додаткових компенсацій, особливо щодо таких фактичних витрат, як страхові франшизи, витрати на збут (передпродажна підготовка, оцінка об'єкта лізингу, доставка об'єкта лізингу з метою подальшого продажу, передачі у користування, тощо), штрафи, витрати на правову допомогу.

Разом з тим, відповідач вказав, що збитки останнім були понесені внаслідок залучення третіх осіб для стягнення заборгованості за договором, вилучення транспортного засобу у відповідача та звернення до спеціалізованої організації ТзОВ "Юридична фірма Вернер і Партнери" для отримання послуг з юридичного консультування, підготовці позовної заяви, представництва інтересів позивача в суді.

Однак, враховуючи вищезазначені норми законодавства, витрати на оплату юридичних та інших послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про фінансовий лізинг. Крім того, подані позивачем в підтвердження зазначеної вимоги долучені до матеріалів справи акти наданих послуг не містять інформації з приводу переліку дій, які проводились спеціалізованими організаціями, спрямованих на стягнення заборгованості, вилучення об'єкта лізингу, тощо. Матеріали справи не містять і інших доказів, які б підтверджували проведення третіми особами будь-яких дій, як пов'язаних з безпосереднім вилученням об'єкта лізингу, так і реалізацією послуг з вчинення виконавчого напису нотаріуса, подання заяви та супроводження виконавчого провадження, супроводження процесу вилучення об'єкта лізингу, що унеможливлює відшкодування виплачених їм сум гонорару в порядку пункту 13.5 Умов.

Усе вищенаведене дає підстави апеляційному суду вважати, що твердження скаржника, викладені в його апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства і дійсних обставин справи, а також всі вищенаведені факти ним не спростовані належними доказами.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 17.07.2017 року у справі № 924/420/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.