ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2017 р.Справа № 916/1841/17

За позовом: гаражного споживчого кооперативу "Чайка"

до відповідачів: 1) громадської організації "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів"

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології"

про усунення перешкод в реалізації права користування майном

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність, ОСОБА_2 - керівник

від відповідача 1: ОСОБА_3 - довіреність

від відповідача 2: не з'явився

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.09.2017р. до 11 год. 20 хв. 22.09.2017р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, гаражний споживчий кооператив "Чайка", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до громадської організації "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів", товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології", в якій просить суд:

- зобов'язати громадську організацію "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів", товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології" усунути перешкоди у здійсненні гаражним споживчим кооперативом "Чайка" користування своїм майном розташованим за адресою м. Одеса, пров. Хуторський, 5;

- зобов'язати громадську організацію "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів", товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології" повернути гаражному споживчому кооперативу "Чайка" незаконно утримане майно, розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Хуторський, 5;

- визнати правомірним користування гаражним споживчим кооперативом "Чайка", належним йому майном, розташованим за адресою: м. Одеса, пров. Хуторський, 5.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2017р. позовну заяву (вх.№1947/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/1841/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

16.08.2017р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-4355/17) про об'єднання справ №916/1841/17 та 916/1699/17 в одне провадження, у задоволенні якого, судом було відмовлено, з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

19.09.2017р. на адресу суду надійшли клопотання (вх.№20235/17) позивача про витребування з прокуратури Одеської області матеріали перевірки по факту захвату майна та створення перешкод діяльності позивача та (вх.№20250/17) про витребування з Хаджибеївського відділення поліції матеріали відносно подій щодо самочинного захвату майна позивача.

Суд, дослідивши подані позивачем клопотання, відмовив у їх задоволенні, з підстав їх необґрунтованості та невідповідності вимогам ст.38 ГПК України.

Крім того, 19.09.2017р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх.№20237/17) про витребування з Державного реєстру інформації відносно правового статусу громадської організації "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів", у задоволенні якого, судом було відмовлено, з підстав наявності в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно громадської організації "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів".

21.09.2017р. на адресу суду надійшло клопотання позивача (вх.№2-5041/17) про призначення судової будівельної експертизи, яке судом не задоволено, з підстав його недоведеності, необґрунтованості та з підстав того, що призначення у даній справі судової будівельної експертизи не сприятиме розгляду справи з урахуванням позовних вимог позивача та відповідно, призведе до невиправданого безпідставного затягування судового процесу.

Також, 21.09.2017р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-5040/17) про витребування у відповідача кошторисної документації на будівництво спірного приміщення, у задоволенні якого судом було відмовлено, з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-5071/17 від 22.09.2017р.) судом задоволено, у зв'язку з чим, строк розгляду справи №916/1841/17 було продовжено на п'ятнадцять днів.

28.09.2017р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-5156/17), згідно якого просив суд зупинити провадження у справі №916/1841/17, яке судом залишено без задоволення, з підстав його необґрунтованості та не відповідності приписам ст.79 ГПК України.

03.10.2017р. позивач подав до суду клопотання (вх.№21211/17), відповідно до якого просив суд приєднати до матеріалів справи перелік майна, яке утримується відповідачем.

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - громадської організації "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів" заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у запереченнях (вх.№17228/17 від 09.08.2017р.)

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології", в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№17529/17 від 11.08.2017р.).

В процесі розгляду справи учасниками судового процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Одеське обласне добровільне товариство автолюбителів було створено згідно рішення виконкому Одеської обласної ради депутатів трудящих від 31.05.1973 року №236.

30.10.1973р. на установчій конференції були сформовані її керівні та робочі органи та обрані делегати на Установчий Республіканський з'їзд "Автолюбитель УРСР".

05.07.1979р. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів "Про впорядкування зберігання автотранспортних засобів та відводу земельних ділянок під автостоянки в Ленінському районі м. Одеси" №498, вирішено, зокрема, Облраді "Автолюбитель УРСР" розробку проектів організації автостоянок:

- по вул. Хуторській (за існуючою АЗС) на 2000 гаражних місць;

- в районі санітарно-захисної зони нафтопроводу на 400 м/м;

- по вул. Мелітопольській на 1500 м/місць;

- по вул. Паустовського (між дорогою, що проектується на Дніпропетровськ та дорогою на ОСОБА_1 на 800 м/місць).

Рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 15 вересня 1977 №501, від 5 липня 1979 року №498, що знаходяться за адресою: провулок Хуторський, 5, м. Одеса у користування спільноти "Автолюбитель УРСР", про що Управлінням головного архітектору міста від 8 серпня 1979 року видано ОСОБА_2 про відвід земельної ділянки Одеській спільноті із планом відводу земельної ділянки, підписаний представником Управління головного архітектора міста ОСОБА_4 Також Головним архітектурно-планувальним Управлінням від 5 травня 1980 року видано НОМЕР_1 земельної ділянки.

Земельні ділянки були надані Організації відповідно під обладнання автостоянки.

Від 8 червня 1981 року Автостоянка №37, під яку виділені земельні ділянки, була введена в експлуатацію. Забудова Автостоянки проведена за рахунок виділених коштів Організації. Володільцем автостоянки є Організація, на балансі якої з 8 червня 1981 року знаходиться Автостоянка.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів від 18 липня 1985 року №379 передано на баланс Організації від Одеського обласного управління пасажирського автомобільного транспорту не закінчена забудова автостоянки по вул. Хуторська за балансовою вартістю 183 тис. карбованців. На розширення Автостоянки №37 від 25 вересня 1985 року видано НОМЕР_2 земельної ділянки та план відводу земельної ділянки. Про прийом та передачу з балансу на баланс оформлено акт від 15 квітня 1985 року. Реконструкція (розширення) Автостоянки за адресою пров. Хуторський, 5 закінчена у березня 1985 року, та з цього часу введена в експлуатацію.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про об'єднання громадян» від 16 червня 1992 року №2460-XII Одеською обласною державною адміністрацією 26 січня 1993 року був зареєстрований статут Одеської обласної організації ОСОБА_5 спілки автомобілістів

14.07.1994р. було створено гаражний споживчий кооператив "Чайка" на підставі загальних зборів членів кооперативу та зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської ради народних депутатів.

30.12.1994р. між обласною радою ОСОБА_5 союзу автомобілістів (Облрада) та гаражно-споживчим кооперативом "Чайка" (Кооператив) було укладено Договір про створення гаражно-споживчого кооперативу "Чайка" та надання йому повної господарської самостійності при обласній ОСОБА_5 Союзу автомобілістів, згідно п.1.1. якого, предметом цього Договору є надання Кооперативу повної господарської самостійності зі зберігання особистого автотранспорту членів ОСОБА_5 Союзу автомобілістів на автостоянці №37 облради та надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів індивідуальних власників. Кооператив діє на підставі самофінансування та самокупності.

Відповідно до п.1.2. Договору, для реалізації цього Договору використовується територія, що закріплена за Облрадою рішенням №379 Виконкому Одеської ради народних депутатів від 18.07.85р. (копія додається додаток №1), а також надані Облрадою основні фонди, будови, споруди, під'їзні шляхи, система електропостачання, водопостачання, освітлення, теплотраси та інш. Перелік (Додаток №2) додається.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що цей Договір укладений строком на 10 (десять) років та вступає в силу з 1-го січня 1995р.

Зі змісту п.4.4. Договору вбачається, що при відсутності розбіжностей та задоволеності сторонами результатами сумісної діяльності, дія цього Договору може бути продовженою на узгоджений сторонами строк.

26 вересня 2008 року 15 (позачерговою) конференцією Одеської обласної організації ОСОБА_5 спілки автомобілістів були прийняті зміни і доповнення до Статуту, відповідно до яких було змінено назву на "Громадська організація "Одеська обласна організація ОСОБА_5 спілки автомобілістів" (далі - Організація).

Внесені зміни і доповнення до Статуту Організації були зареєстровані Головним управлінням юстиції в Одеській області 27 березня 2009 року.

При цьому рішення про ліквідацію однієї організації та створення нової не приймались.

Всі вищенаведені назви належать одній і тій же організації - Громадській спілка автомобілістів".

У зв'язку із набуттям чинності Закону України "Про громадські об'єднання" та Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року, Статут Організації приведено у відповідність до зазначених нормативно-правових актів та затверджено у новій редакції на І 8-й позачерговій конференції Обласної організації 28 жовтня 2016 року.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що громадською організацією "Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція безпеки "Охоронні технології" здійснюються перешкоди позичу в користування його майном, що полягає в захопленні приміщення, яке знаходиться за адресою м. Одеса, пров. Хуторський, 5.

Так, позивач зазначає, що відповідачами було усунуто від доступу до робочих місць охоронців, бухгалтера та голову правління позивача та захоплено наступне майно позивача:

1. Ксерокс лазерний "CANON" -1 од.

2. Монітор ЛСД "SAMSUNG" -1 од.

3. Системний блок (комп'ютер ) "DELL" -1 од.

4. Клавіатура - 1 од.

5. Миша комп'ютерна - 1 од.

6. Стіл офісний - 2 од.

7. Шафа офісна - 1 од.

8. Стілець офісний-3 од.

9. Сейф металевий -1 од.

10. Вішалки напільні - 2 од.

11. Трудові книжки працівників ГСК - 13 од.

12. Папки с бухгалтерськими документами - 10 од.

13. Віконні метало пластикові блоки - 6 шт.

14. Система відео спостереження 4 автоматичні в/к, монітор спостереження.

15. Витрати на бетоні роботи з укріплення приміщення 2 603 гривні.

З врахуванням наведеного, позивач звернувся до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав:

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст.33 ГПК України є доведення/підтвердження/ в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так з метою повного та всебічного розгляду справи, судом неодноразово вимагалось від позивача зазначити майно гаражного споживчого кооперативу "Чайка", яким відповідачі перешкоджають користуватись.

На вимогу суду позивачем було подано перелік майна, проте будь-які докази на підтвердження того, що наведене в переліку майно належить саме позивачу, останнім на вимогу суду подано не було.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 4-2 та 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що майно згідно переліку належить саме позивачу та останнім не доведено наявність права власності на оспорюване майно, у задоволенні позову гаражного споживчого кооперативу "Чайка" суд відмовляє.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог гаражного споживчого кооперативу "Чайка", судові витрати, згідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський