ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р.Справа № 922/2811/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей", м. Харків
про стягнення збитків в розмірі 20556,00 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Чирик В.Г., посв. від 11.12.2015р.;

позивача - ОСОБА_1, дов. від 04.01.2017р.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей", м. Харків (відповідач), про стягнення збитків в розмірі 20556,00 грн., що складають вартість зруйнованого майна об'єкту оренди, які були у складі орендованого майна за договором оренди № 25-Н від 01.08.1999р. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2017р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.09.2017р. о 10:30 год.

01.09.2017р. позивач надав письмові пояснення (вх. № 28069), в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 11.09.2017р. розгляд справи відкладено на 02.10.2017р. об 12:00 год.

У судовому засідання 02.10.2017р. прокурор та представник позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Через канцелярію суду позивачем надане клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи (вх. 29570), які судом досліджуються та долучаються до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач свого уповноваженого представника в призначене судове засідання не направив, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить відмітка про направлення ухвали суду, яка направлялась на адресу відповідача.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвали суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали.

Як свідчать матеріали справи, ухвала суду від 23.08.2017р., направлена на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку за закінченням встановленого терміну зберігання.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

У судовому засіданні 02.10.2017р. присутні учасники судового розгляду наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 01 серпня 1999 року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Антей" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди № 25-Н (надалі - "договір оренди"), відповідно до предмету якого (з доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 01 квітня 2000 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 131,0 кв. м. в т. ч.: окремо розташовану будівлю магазину № 4 - площею 90,0 кв. м., допоміжні будівлі - площею 41,0 кв. м., та обладнання: холодильна камера - 1шт., холодильний прилавок "Таїр" - 3 шт., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вешенська, 15 (вул. Сербиченко, 62) Червонозаводського району (Жихар). Вартість об'єкта оренди визначена відповідно до експертного висновку Харківської торгово-промислової палати за станом на 16.06.99, складав 17500,00 грн. і затвердженим розпорядженням - РВ ФДМУ по Харківській області від 15.07.99 р. № 984-Р. Приміщення надається для розміщення продовольчого магазину 119.0 кв. м., для розміщення "рюмочної" 12.0 кв. м. (пункт 1.1. договору оренди).

До зазначеного договору сторонами укладено додаткові угоди № 1 від 28.02.2000, № 2 від 01.04.2000, № 3 від 23.09.2002, № 4 від 08.02.2008, № 5 від 01.08.2009, якими продовжено дії договору.

В подальшому майно за договором оренди від 01.08.1999 р. № 25-Н було передано в користування орендарю на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від 01.08.1999р., підписаного сторонами.

Згідно п. 3.2 вищезгаданого договору (з урахуванням додаткової угоди від 08.02.2008 р. № 4) орендна плата перераховується орендарем безпосередньо до Державного Бюджету щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітнім, на рахунки, визначені фінансовими органами.

Відповідно до п. 3.4 цього договору (з урахуванням додаткової угоди від 08.02.2008 р. № 4) орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до Державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 120 відсотків річних від облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Положеннями договору оренди від 01.08.1999 р. № 25-Н (п.п. 5.1. - 5.11. договору) встановлено, що орендар взяв на себе певні зобов'язання. Зокрема, відповідно до п. 5.3. вказаного договору (з урахуванням додаткової угоди від 23.09.2002 р. № 3), орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату до Державного Бюджету, а також всі податки і збори, передбачені законодавством України. Керівник підприємства та головний бухгалтер підприємства несуть персональну відповідальність за подання звітності про перерахунки до бюджету орендної плати.

Однак обов'язки, передбачені зазначеним договором, зокрема п. 3.2 та п. 5.3, Орендар не виконував в повному обсязі, орендну плату сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість перед орендодавцем з орендної плати та пені за період з жовтня 2014 р. по травень 2015 р., що обумовило розірвання договору оренди, виселення, повернення майна та стягнення заборгованості, в судовому порядку.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі №922/4995/15 позов прокурора Червонозаводського району міста Харкова в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області до TOB "Антей" задоволено у повному обсязі:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість з орендної плати у сумі 14 254 (чотирнадцять тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 97 коп. та пеню в сумі 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 71 коп.;

- розірвано договір оренди від 01.08.1999 №25-Н, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та TOB "Антей";

- виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Антей" з нежитлових приміщень загальною площею 131,0 кв. м., в тому числі: окремо розташованої будівлі магазину №4 - площею 90,0 кв. м., допоміжної будівлі - площею 41,0 кв. м., та обладнання: холодильна камера - 1шт., холодильник прилавок "Таір" - з шт., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вешенська, 15 (вул. Сербиченко, 62);

- передано нежитлові приміщення загальною площею 131,0 кв. м., в тому числі: окремо розташованої будівлі магазину №4 - площею 90,0 кв. м., допоміжної будівлі - площею 41,0 кв. м., та обладнання: холодильна камера - 1шт., холодильник прилавок "Таір" - з шт., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вешенська, 15 (вул. Сербиченко, 62) Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

Вищезазначене рішення набрало законної сили 06.10.2015р, отже, саме з цієї дати договір від 01.08.1999 №25-Н припинив свою дію за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2015 №922/4995/15.

Положеннями договору оренди від 01.08.1999 р. № 25-Н (п.п. 5.5, 5.6) передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний передати орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу. А у випадку загибелі або пошкодження майна орендар відшкодовує матеріальні збитки у розмірі, визначеному орендодавцем.

Згідно із п. 2.5. договору оренди від 01.08.1999 №25-Н майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Позивач зазначає, що протягом тривалого часу TOB "Антей" не було виконано вказане вище судове рішення - не повернуто за актом приймання-передачі орендовані приміщення, у зв'язку з чим 05.05.2016р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу від 22.02.2016р. по справі №922/4995/15 про виселення відповідача зі спірних нежитлових приміщень.

22.12.2016 р., згідно з актом державного виконавця від 22.12.2016 р., зазначене судове рішення було виконано - боржника (TOB "Антей") було виселено зі спірних нежитлових приміщень.

22.12.2016 р. фахівцями РВ ФДМУ по Харківській області за участю представників державної виконавчої служби та орендаря, проведено перевірку фактичного виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2015 р. у справі № 922/4995/15 з виїздом на місце розташування об'єкту оренди. За результатами проведеної перевірки складено відповідний акт від 22.12.2016 р. № 137/16.

Згідно акту огляду (обстеження) об'єкту оренди об'єкту оренди від 22.12.2016 р. № 137/16 була визначена документальна та фактична наявність майна та встановлено, що технічний стан орендованого майна незадовільний (будівля знаходиться в занедбаному стані після пожежі). Окрім цього, відсутнє обладнання: холодильна камера та холодильні прилавки "Таїр".

Отже, за результатами перевірки, встановлено що TOB "Антей" нанесені збитки державі, розмір яких, визначається шляхом проведення незалежної оцінки.

На підставі зазначеного, РВ ФДМУ по Харківській області прийнято рішення щодо проведення незалежної оцінки об'єкту оренди: нежитлові приміщення загальною площею 131,0 кв. м., в т.ч.: окремо розташовану будівлю магазину № 4 - площею 90,0 кв.м.; допоміжні будівлі - площею 41,0 кв.м. та обладнання: холодильна камера - 1 шт., холодильний прилавок "Таїр" - 3 шт., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вешенська, 15 (вул. Сербиченко, 62), Червонозаводський р-н. (Жихарь).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку зазначеного вище державного майна, який було здійснено суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 (сертифікат № 945/15 від 07.12.2015р.), станом на 22.12.2016 р., розмір збитків становить 20556,00 грн., в тому числі ПДВ.

Вказані збитки у сумі 20556,00 грн. з урахуванням ПДВ, склали вартість зруйнованого майна об'єкту оренди, які були у складі орендованого майна за договором оренди від 01.08.1999 р. № 25-Н.

Прокурор зазначає, що не сплата збитків, завданих об'єкту оренди за час користування орендарем - TOB "Антей" призводить до ненадходження коштів до державного бюджету, що в свою чергу перешкоджає Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області на належному рівні здійснювати реалізацію державної політики у сфері орендних відносин.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду з вимогою про стягнення збитків.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За статтею 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно положень статті 224 ГК України, які узгоджуються з положеннями статті 623 ЦК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У господарських правовідносинах під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

У відповідності до ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає (постанова Верховного Суду України від 22 січня 2013 у справі № 3-72 гс 12).

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина боржника у порушенні зобов'язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Як свідчать матеріали справи, відповідач з 01.08.1999р. по 22.12.2016р. користувався спірними нежитловими приміщеннями, які були надані йому в оренду у задовільному стані.

Втім, після повернення відповідачем спірних нежитлових приміщень, позивачем було встановлено, що технічний стан орендованого майна незадовільний (будівля знаходиться в занедбаному стані після пожежі). Окрім цього, відсутнє обладнання: холодильна камера та холодильні прилавки "Таїр". Зазначені обставини були закріплені у акті огляду (обстеження) об'єкту оренди об'єкту оренди від 22.12.2016 р. № 137/16.

Таким чином, суд вважає, що саме з вини відповідача сталося погіршення стану орендованого майна.

Як вже було зазначено, РВ ФДМУ по Харківській області провело незалежну оцінку об'єкту оренди: нежитлових приміщень загальною площею 131,0 кв. м., в т.ч.: окремо розташованої будівлі магазину № 4 - площею 90,0 кв.м.; допоміжних будівель - площею 41,0 кв.м. та обладнання: холодильна камера - 1 шт., холодильний прилавок "Таїр" - 3 шт., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вешенська, 15 (вул. Сербиченко, 62), Червонозаводський р-н. (Жихарь).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку зазначеного вище державного майна, який було здійснено суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 (сертифікат № 945/15 від 07.12.2015р.), станом на 22.12.2016 р., розмір збитків становить 20556,00 грн., в тому числі ПДВ.

Суд, дослідивши наданий позивачем звіт про незалежну оцінку спірного державного майна та докази наявності необхідної кваліфікації у суб'єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2, вважає вказаний звіт належним та допустимим доказом розміру спричинених відповідачем збитків.

Враховуючи викладені обставини та норми зазначеного законодавства, суд приходить до висновку про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення у діях (бездіяльності) відповідача, а саме протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою і вини.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, вимога прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 20556,00 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей" (61109, м. Харків, вул. Сербиченка, буд. 62, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, місто Харків, вул. Гуданова, буд. 18, ; реквізити: код класифікації доходів бюджету 2406300 "Інші надходження", р/р 0006, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , отримувач коштів: УК Холодног/мХар Холодногір/24060300) збитки в сумі 20556,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей" (61109, м. Харків, вул. Сербиченка, буд. 62, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/2811/17