ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р.Справа № 922/2440/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Донця-Захаржевського, 4, в інтересах держави в особі

Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, 1-ий підїзд, 6,7 поверх, ;

до відповідача-1 приватного підприємства «Колос-ВД», 63610, Харківська область, Шевченківський район, с. Нижній Бурлук, ;

відповідача-2 Шевченківської районної державної адмінстрації Харківської області, 63601, Харківська область, Шевченківський район, смт. Шевченкове, вул. Лермонтова, 2, ;

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

за участю представників сторін:

прокурора Горгуль Н.В. (службове посвідчення №036152 від 29.10.2015);

позивача ОСОБА_2 (довіреність №32-20-14-1938/0/19-17 від 26.01.2017);

відповідача-1 ОСОБА_1 (довіреність б/н від 03.07.2017);

відповідача-2 ОСОБА_3 (довіреність №02-29/1986 від 29.08.2017).

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів приватного підприємства «Колос-ВД», Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 17.10.2005 між Шевченківською райдержадміністрацією та приватним підприємством «Колос-ВД», який 17.10.2005 зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за №03, за яким приватному підприємству «Колос-ВД» надано в строковсе платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 276,9892 га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням голови Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області від 14.09.2005 №318 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду приватному підприємству «Колос - ВД» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду, розташованих на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області. На виконання зазначеного розпорядження між Шевченківською районною державною адміністрацією та ПП «Колос - ВД» 17.10.2005 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду площею 276,8992 га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір 17.10.2005 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за №03. Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 28.03.2017 № 10-20.29-0.1-251/2-17 встановлено, що в архіві відділу відсутня технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до інформації Шевченківської районної ради Харківської області від 28.03.2017 №127 технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки на сесіях районної ради не затверджувалася. Зазначає, що договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 13, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст.ст. 1, 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 6 Закону України «Про плату за землю», ст.ст. 203, 215, 228, 257, 261, 632 Цивільного кодексу України.

Суд перейшов до розгляду справи по суті 12.09.2017.

Прокурор та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву (вх. №27533 від 29.08.2017), а його повноважний представник у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вказав, що на підставі розпорядження голови Шевченківської РДА від 14.09.2005 №318, між Шевченківською РДА та ПП «Колос-ВД» укладено договір оренди земельної ділянки від 17.10.2005, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» від 17 жовтня 2005 року за №03. За вказаним договором Шевченківською РДА (орендодавець) надано ПП «Колос-ВД» (орендар) в строкове (на 30 років) платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 276,8992 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Нижньобурлуцької сільської ради. У розділі договору «Обєкт оренди» зазначено грошову нормативну оцінку земельної ділянки 2595653,00 грн. У розділі договору «Орендна плата» визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 1,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Представник відповідача 1 наголосив, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передана в оренду за договором оренди землі від 17.10.2005, була проведена, вимоги чинного законодавства України на момент укладення цього договору було дотримано.

Розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз ухвалою господарського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року на 09 жовтня 2017 року о 12:45 год. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання прокурора (вх. №31092 від 25.09.2017) про продовження строку вирішення спору у справі та продовжено строк розгляду справи №922/2440/17 на 15 днів, до 09.10.2017 включно.

Відповідач-1 надав суду супровідним листом (вх. №31091 від 25.09.2017) копію технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, висновок державної експертизи землевпорядної організації, заяву про проведення затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Також відповідач-1 надав суду клопотання (вх. №33006 від 09.10.2017) про долучення до матеріалів справи належним чином завірених копій документів, а саме: листа Відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.08.2017 №93/120-17 щодо вирахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно із розрахунком, а також довідку Шевченківського районного відділу земельних ресурсів від 07.10.2005 №1475 про визначення грошової оцінки земель. Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Крім того, відповідач-1 звернувся до суду із заявою (вх. №31090 від 25.09.2017) про застосування позовної давності, яку підтримав у судовому засіданні повноважний представник та просив відмовити у задоволенні позову у звязку із спливом строку позовної давності, так як спірний договір укладено було ще 17.10.2005, а прокурор звернувся із вказаним позовом до суду у липні 2017 року. Зауважив, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про правочин протягом встановленого законом строку позовної давності від дати його вчинення. При цьому прокурором не було здійснено своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями місцевими державними адміністраціями, що є обовязком органів прокуратури відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру». Водночас прокурором не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності. У задоволенні позову просив відмовити.

Водночас, зауважив, що технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передана в оренду на підставі спірного договору оренди, виготовлено, вона перебуває на затвердженні у Шевченківській районній раді.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву (вх. №31036 від 22.09.2017 та вх. №33039 від 09.10.2017), а його повноважний представник у судовому засіданні просила визнати Шевченківську районну державну адміністрацію Харківської області неналежним відповідачем; відмовити в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення судового збору з відповідача-2; відмовити в частині задоволення позовних вимог до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області у звязку із спливом строку позовної давності. Вказала, що відповідно до частин 3-8 статті 122 Земельного кодексу України, що чинні на теперішній час, компетенція щодо розпорядження земельними ділянками резервного фонду на території Харківської області відноситься Харківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, тому Шевченківська райдержадміністрація не може бути відповідачем по справі, так як не є розпорядником оспорюваної земельної ділянки. Крім того, на момент укладення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за №03 не вимагалось проведення нормативної грошової оцінки. Нормативна грошова оцінка визначалась згідно із розрахунком розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, що є невідємним додатком до цього договору, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року №1724. Цей факт також визнається начальником відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області ГУ Держгеокадастру в Харківській області ОСОБА_4, в листі від 28.03.2017 №10-20.29-0.1-251/2-17. У відзиві зазначено, що відповідно до ст.13 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, проте це не є обовязком орендаря проводити таку оцінку. Зазначила, що Шевченківська райдержадміністрація є місцевим органом виконавчої влади і фінансується за рахунок коштів Державного бюджету у межах бюджетних асигнувань, а тому вимога позивача про стягнення з неї судового збору є необгрунтованою та безпідставною. Наголосила, що правочин укладено у 2005 році, у звязку із чим строк позовної давності пропущено.

Прокурор проти доводів відповідачів, викладених у відзивах на позовну заяву та проти клопотання про застосування строку позовної давності заперечувала з підстав, зазначених у запереченні (вх. №33037 від 09.10.2017). Вказала, що у договорі оренди земельної ділянки державної форми власності, укладеного між відповідачами 17.10.2005, розміри орендної плати встановлено з порушенням вимог ст. 13 Закону України «Про оцінку земель». Не зважаючи на те, що у цьому договорі оренди земельної ділянки вказано розмір нормативної грошової оцінки, яка визначена на підставі проведеного розрахунку вартості земельної ділянки, проте технічна документація з оцінки землі фактично не складалась, Шевченківською районною радою не затверджувалась. Законодавством передбачено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства. Крім того, за спірним договором оренди земельна ділянка передана у користування орендареві Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області всупереч вимогам діючого законодавства на час укладення цього правочину, а тому Шевченківська райдержадміністрація є другим відповідачем по справі. Зауважила, що у звязку із порушенням Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області вимог законодавства України, ПП «Колос-ВД» і на цей час сплачує орендну плату на підставі проведеного розрахунку вартості земельної ділянки, а не на підставі проведеної нормативної грошової оцінки як того вимагає Закон. У звязку із чим істотно занижується орендна плата за використання землі, що призводить до ненадходження коштів до бюджету. Щодо строку позовної давності зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про порушення вимог законодавства України під час укладення спірного договору оренди дізналося лише з листа Ізюмської місцевої прокуратури, що підтверджується відповідним листом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 30.03.2017 №10-20-5-6794/0/19-17, а тому і початок перебігу строку позовної давності слід рахувати саме з цієї дати.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому доходить висновку про можливість розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, суд встановив наступне.

Розпорядженням голови Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області від 14.09.2005 №318 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди ПП «Колос-ВД» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду, розташованих на території Нижньобурлуцької сільської ради; надано приватному підприємству «Колос - ВД» в оренду терміном на 30 років земельну ділянку загальною площею 276,8992 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На виконання зазначеного розпорядження між Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області (далі, орендодавець) та приватним підприємством "Колос В.Д." (далі, орендар) 17.10.2005 було укладено договір оренди земельної ділянки (далі, договір) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду розташованих на території Нижньобурлуцької сільської ради, загальною площею 276,8992 га (рілля).

Вказаний договір 17.10.2005 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за №03.

Відповідно до п. 7 договору, договір укладено строком на 30 років.

У п. 8 договору сторони дійшли згоди, що орендна плата складає 1 (один) відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься орендарем щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно із п. 10 договору, розмір орендної плати переглядається сторонами згідно із діючим законодавством.

Відповідно до п.4 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2595653,00 грн.

Пунктом 14 договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації по встановленню зовнішніх меж. Підставою розроблення є дозвіл голови Шевченківської районної адміністрації від 27 липня 2005 року за №920/01-11. Організація розроблення технічної документації по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки і витрати повязані з цим покладаються на орендаря.

Сторони домовились, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Земельна ділянка, що розташована на території Нижньобурлуцької сільської ради за межами населеного пункту загальною площею 276,8992 га із земель резерву передана орендодавцем Шевченківською РДА орендарю ПП «Колос-ВД» на підставі акту передачі-прийому земельної ділянки згідно з договором №03 від 17.10.2005 (а.с.26).

Згідно з листом відділу у Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.03.2017 №10-20.29-0.1-251/2-17, у Відділі відсутня розроблена та затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до листа Шевченківської районної ради Харківської області від 28.03.2017 №127, технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки на сесіях районної ради не затверджувалася.

Прокурор стверджує, що вищезазначений договір оренди земельної ділянки державної власності, укладений між сторонами з порушенням законодавства України щодо обовязкового визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у звязку із чим із звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

В силу ст. 2 Закону України Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (у редакції від 31.03.2005, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 21 Закону України "Про оренду землі" (у редакції від 31.03.2005, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За визначенням наведеним у ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельної ділянки являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» (у редакції від 15.07.2004, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок.

Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Статтею 15 Закону України «Про оцінку земель» (в ред. від 15.07.2004) передбачено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" (в ред.. від 15.07.2004) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Склад осіб, що можуть бути замовниками та розробниками документації із землеустрою, визначено статтею 26 Закону України "Про землеустрій" (в ред. від 22.05.2003, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

У ч.1, 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»(в ред. від 15.07.2004) зазначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 2 ст. 23 цього Закону передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» (в ред. від 22.05.2003) передбачено, що підставами здійснення землеустрою можуть бути як рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, так і укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, а також судові рішення.

Земельно-оціночні роботи при здійсненні землеустрою виконуються з метою визначення якісних характеристик, економічної цінності та вартості земель у порядку, встановленому законом. Оцінка земель проводиться для порівняльного аналізу і прогнозу ефективності використання землі як природного ресурсу та основного засобу виробництва, а також при здійсненні цивільно-правових угод, для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, справляння державного мита та в інших випадках, визначених законом. Залежно від призначення оцінки земель проводиться економічна та грошова оцінка земель за методиками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (стаття 38 Закону України «Про землеустрій» в ред. від 22.05.2003).

З наведених вище положень вбачається, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством; дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог статті 627 Цивільного кодексу України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин; порушення цього порядку суперечить частині 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель".

Дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового (в тому числі договірного) врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безпосередньо належить до інтересів держави.

Згідно із частиною 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до частини першої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Суд оцінює критично пункт 4 спірного договору, так як нормативна грошова оцінка у розмірі 2595653,00 грн., що зазначена у ньому, визначалась на час укладення договору відповідно до розрахунку, що наведений у довідці Шевченківського районного відділу земельних ресурсів від 07.10.2005 №1475, натомість законодавством, чинним на момент укладення вказаного договору, було передбачено відповідний порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, складення відповідної технічної документації, надання витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, затвердження такої технічної документації. При цьому жодної технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки від 17.10.2005, не затверджувалось, що підтверджується листом Шевченківської районної ради Харківської області від 28.03.2017 №127.

Крім того, надання відповідачем-1 технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передана в оренду за спірним договором та перебуває на теперішній час на затвердженні у Шевченківській районній раді лише підтверджує той факт, що на момент укладення спірного договору нормативну грошову оцінку земельної ділянки проведено не було, відповідно технічну документацію не виготовлено та не затверджено.

Водночас, суд зазначає, що на час укладення спірного договору, саме Шевченківська районна державна адміністрація була органом виконавчої влади, наділеним повноваженнями розпоряджатися землями державної власності, в межах, визначених Земельним кодексом (ст. 17 Земельного кодексу в ред. від 11.01.2005, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), крім того, підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянки є, зокрема, саме рішення органу виконавчої влади, яке прийнято не було, у звязку із чим Шевченківська районна державна адміністрація, яка являється стороною (орендодавцем) за спірним договором, є належним відповідачем у справі, а її доводи про зворотне є безпідставними.

Таким чином, оскільки у спірному договорі оренди земельної ділянки орендну плату визначено без нормативної грошової оцінки земельної ділянки (здійсненої відповідно до чинного на момент укладення спірного договору законодавства), яка є обовязковою у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної власності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку земель», а відтак, договір оренди земельної ділянки від 17.10.2005 року є недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

При цьому, суд враховує, що наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України (Постанова Верховного Суду України від 22.05.2013р. № 6-11цс13, Постанова Верховного Суду України від 01.09.2015 № 3-297гс15). Відповідно до ст. 111-28 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Щодо клопотання про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як зазначають прокурор та позивач, строк позовної давності пропущено не було, так як позивачу стало відомо про порушення сторонами спірного договору вимог ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» лише в кінці березня 2017 року у звязку із наданням відповіді на запит Ізюмської місцевої прокуратури від 27.03.2017 за №03-07-3041 вих. 17 щодо наявності інформації про укладення договору між Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області та ПП «Колос-ВД» (договір оренди землі від 17.10.2005) без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 30.03.2017 №10-20-5-6794/0/19-17 (а.с.33).

Позивачу вказана інформація не була відома та не могла бути відома з огляду на те, що орендодавцем за вказаним договором землі є саме Шевченківська районна державна адміністрація Харківської області, умови спірного договору узгоджувалися між сторонами.

Отже, про порушення норм земельного законодавства України, чинного на момент укладення спірного договору, позивачу стало відомо лише в кінці березня 2017 року у звязку із проведенням Ізюмською місцевою прокуратурою відповідної перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що згідно із ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, позивач дізнався про порушення сторонами спірного договору земельного законодавства лише у березні 2017 року, а тому і строк позовної давності почав перебіг з кінця березня 2017 року, а відтак, Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у межах строку позовної давності, так як перебіг позовної давності починається від дня, коли саме особа, а не її представник, у тому числі і прокурор, довідалася про порушення свого права (Постанова Верховного суду України від 13.03.2017р. у справі № 6-80цс17).

Крім того, суд зазначає, що сама по собі обізнаність прокурора та позивача про наявність оспорюваного правочину не може бути підставою для висновку про пропуск строку позовної давності та необхідність застосування положень статті 267 ЦК України (Постанова Верховного суду України від 20.08.2013 у справі №3-18гс13).

З огляду на зазначене, беручи до уваги подання позову у межах строку позовної давності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно до абз. 3 п.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у звязку і задоволенням позову повністю понесені прокуратурою Харківської області судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі і покладаються на відповідачів порівну.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, який 17.10.2005 укладений між Шевченківською райдержадміністрацією та приватним підприємством «Колос-ВД» та 17.10.2005 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного когристування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за №03, яким приватному підприємству «Колос-ВД» надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 276,9892 га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3. Стягнути з приватного підприємства «Колос-ВД» (63610, Харківська область, Шевченківський район, с. Нижній Бурлук, ) на користь прокуратури Харківської області (м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 800,00 грн.

4. Стягнути з Шевченківської районної державної адмінстрації Харківської області (63601, Харківська область, Шевченківський район, смт. Шевченкове, вул. Лермонтова, 2, ) на користь прокуратури Харківської області (м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 800,00 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_5