РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017Справа №910/13327/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13327/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь,

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про стягнення 56 644,68 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Поліщук О.І. (довіреність від 20.06.2017 №б/н).

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - Комбінат) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) про стягнення 56 644,68 грн. збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 05.09.2017.

Відповідач 04.09.2017 подав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивачем на підтвердження завданих збитків не надано платіжних документів, які підтверджують оплату рахунку від 03.04.2017 №91473423, у зв'язку з чим твердження позивача про завдання збитків не підтверджується матеріалами справи.

Позивачем 04.09.2017 подано суду додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Судове засідання призначене на 05.09.2017 не відбулось, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2017 розгляд справи призначено на 28.09.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.09.2017 розгляд справи відкладено на 10.10.2017.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.10.2017 надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте 04.09.2017 подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника, копію рішення, прийнятого за наслідками розгляду даної справи просив надіслати на адресу позивача.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 10.10.2017 без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 Комбінатом (вантажовласник) і Залізницею (виконавець) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізним транспортом послуги №1970/ДФ/10017 (далі - Договір від 25.12.2015), за умовами якого:

- предметом Договору від 25.12.2015 є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1 Договору від 25.12.2015);

- виконавець зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається у додатку до Договору від 25.12.2015 (пункт 2.2 Договору від 25.12.2015);

- за Договором виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 7.1 Договору від 25.12.2015).

18.04.2014 публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (правонаступником якого є Комбінат; покупець) і публічним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (постачальник) укладено договір №370/14Сб/1121, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію на умовах, передбачених вказаним договором.

Частиною першою статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

06.04.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №454201/52/290, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №55022271 в кількості 5 950 кг, про що в досилочній накладній від 05.04.2017 №46270468 (до основної накладної від 03.04.2017 №49318553) була зроблена відповідна відмітка.

Відповідно до пункту 6.9 Правил оформлення перевізних документів у разі відчеплення вагона через його несправність станція, на якій відчеплено вагон, зобов'язана скласти досильний перевізний документ, за яким вагон після усунення несправності направляється за призначенням.

В комерційному акті №454201/52/290 зазначено, що на підставі акта загальної форми від 05.04.2017 №5158 станції Чаплине Придніпровської залізниці здійснювалось комісійне переважування вказаного вагону.

За документом значиться: вантаж коксик всякий. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 45 950 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 63 000, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 40 000 кг, що менше документа на 5 950кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів 5-10см. Поверхня вантажу маркована поздовжньою смугою уздовж вагону вапном. На поверхні вантажу виїмка над 1-2-м люками розміром 2 м х на ширину вагону х 0,3 м у глибину вагону. В місці виїмки маркування відсутнє. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний.

07.04.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/277, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №62006911 в кількості 2 650 кг., про що в накладній від 03.04.2017 №49318553 була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті №485604/277 зазначено, що на підставі акта загальної форми від 05.04.2017 №18 станції Просяна Донецької залізниці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці здійснювалось комісійне переважування вказаного вагону.

За документами значиться: вантаж коксик всякий. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 400 кг, нетто - 45 550 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 66 300, тара з брусом - 23 400 кг, нетто - 42 900 кг, що менше документа на 2 650 кг.

Вантаження в вагоні на рівні бортів, «шапка». Поверхня вантажу маркована поздовжньою смугою уздовж вагону вапном. Над 1-7-м люками з правого боку по ходу потяга є виїмки розміром 7 800 мм х на ширину вагону х 400 мм у глибину вагону, що не відповідає попутному акту від 05.04.2017 №18 станції Просяна Донецької залізниці. На станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці складено акт загальної форми від 06.04.2017 №1-128. В місцях виїмок маркування відсутнє. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний.

Крім того, 07.04.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/278, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №53541363 в кількості 3 050 кг, про що в накладній від 03.04.2017 №49318553 була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті №485604/278 зазначено, що на підставі акта загальної форми від 05.04.2017 №18 станції Просяна Донецької залізниці на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці здійснювалось комісійне переважування зазначеного вагону.

За документом значиться: вантаж коксик всякий. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 44 950 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 64 900, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 41 900 кг, що менше документа на 3 050кг.

Вантаження в вагоні на рівні бортів, «шапка». Поверхня вантажу маркована поздовжньою смугою уздовж вагону вапном. Над 1-7-м люками з правого боку по ходу потяга є виїмки розміром 7 800 мм х на ширину вагону х 400 мм у глибину вагону, що не відповідає попутному акту від 05.04.2017 №18 станції Просяна Донецької залізниці. На станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці складено акт загальної форми від 06.04.2017 №1-128. В місцях виїмок маркування відсутнє. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний.

Позивач зазначив, що вартість 1 тонни вантажу в вагоні №55022271 відповідно до сертифіката якості та рахунку вантажовідправника від 03.04.2017 №91473423 складає 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), виходячи з розрахунку: 1 223 756,28 грн. * 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 231,25 т (загальна кількість вантажу згідно з рахунком) = 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), отже сума втраченого вантажу в вагоні №55022271 складає 31 942,01 грн.

Вартість 1 тонни вантажу у вагоні №62006911 відповідно до сертифіката якості та рахунку вантажовідправника від 03.04.2017 №91473423 складає 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), виходячи з розрахунку: 1 223 756,28 грн. * 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 231,25 т (загальна кількість вантажу згідно з рахунком) = 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), отже сума втраченого вантажу в вагоні №62006911 складає 11 049,52 грн.

Вартість 1 тонни вантажу у вагоні №53541363 відповідно до сертифіката якості та рахунку вантажовідправника від 03.04.2017 №91473423 складає 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), виходячи з розрахунку: 1 223 756,28 грн. * 1,2 (загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 231,25 т (загальна кількість вантажу згідно з рахунком) = 6 350,30 грн. (в тому числі ПДВ), отже сума втраченого вантажу в вагоні №53541363 складає 13 653,15 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що загальний розмір недостачі (вартості втраченого вантажу) складає 56 644,68 грн., у зв'язку із чим просить стягнути з відповідача вказану суму, як збитки, які були завдані йому у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Згідно з частиною другою статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно із статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Абзацом першим статті 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Абзацом першим статті 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до абзацу другого статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з абзацом першим статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Частиною першою статті 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Частиною другою статті 623 ЦК України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження оплати позивачем товару, який перевозився, а саме коксику всякого. Наявне в справі платіжне доручення від 26.06.2017 № на суму 15 117 107,18 грн. не є доказом оплати товару за рахунком-фактурою від 03.04.2017 №91473423.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог, зокрема, доказів оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв'язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків втратою цього товару.

За таких обставин, за відсутності належних та допустимих в розумінні статті 34 ГПК України доказів оплати позивачем товару (коксику всякого) та, відповідно, порушення прав Комбінату Залізницею, позовні вимоги Комбінату про стягнення з Залізниці 56 644,68 грн. збитків не підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.2017.

Суддя В.О. Демидов