РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/11753/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 13 056,00 грн.

Представники:

від позивача: Головненко Н.В. - представник за довіреністю № 16/1229 від 27.12.2016 р.;

від відповідача: Ліповуз Д.І. - представник за довіреністю № 01/340-450 від 08.11.2016 р.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 13 056,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2016 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" та ОСОБА_3 укладено договір № 06/0679189/1902/16 добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

26.11.2016 р. в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого видно, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 969 від 07.12.2016 р., акту виявлення прихованих пошкоджень від 16.12.2016 р., акту виявлення прихованих пошкоджень від 17.05.2017 р., калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 993 від 06.03.2017 р. та рахунку-фактури № СФ-0000087 від 06.03.2017 р., вартість відновлювального ремонту становить 13 056,00 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 13 056,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0056802 від 26.12.2016 р. на суму5 256,00 та платіжним дорученням № 0027146 від 08.06.2017 р. на суму 7 800,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2 застрахована у товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АК/0682131.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди., тому позивач звернувся до суду про стягнення з нього 13 056,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.08.2017 р.

У судовому засіданні 07.08.2017 р. оголошено перерву до 11.09.2017 р.

У судовому засіданні 11.09.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

16.05.2016 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" та ОСОБА_3 укладено договір № 06/0679189/1902/16 добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

26.11.2016 р. в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого видно, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Згідно з ст. 33.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

29.11.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до страховика із заявою про факт настання події.

З акту № НОМЕР_3 огляду транспортного засобу (дата огляду: 29.11.2016 р.) видно, що пошкоджено бампер задній - наскрізна тріщина у верхній частині.

Відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 969 від 07.12.2016 р. вартість ремонтних робіт та запчастин становить 5 256,00 грн.

Страховик склав страховий акт № НОМЕР_3 від 23.12.2016 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 5 256,00 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив ТОВ «СТО ЕЛІТА» (особа, що здійснювала ремонт автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 5 256,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0056802 від 26.12.2016 р.

16.05.2017 р. потерпіла особа знову звернулась до позивача із заявою про розгляд питань по ремонту пошкодженого автомобіля за трьома страховими випадками № НОМЕР_4, № НОМЕР_3, № НОМЕР_5.

З акту виявлення прихованих пошкоджень від 17.05.2017 р. зазначено, що встановлено наявність наступних прихованих пошкоджень ТС, пов'язаних із страховою подією, що підлягають усуненню: заміна підсилювача заднього бамперу, кришка багажника деформована, деформована задня панель.

Згідно з калькуляцією ремонтно-відновлювальних робіт № 993 від 06.03.2017 р. та рахунком-фактурою № СФ-0000087 від 06.03.2017 р., вартість ремонтних робіт та запчастин становить 7 800,00 грн.

Страховик склав страховий акт № НОМЕР_3 від 07.06.2017 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 7 800,00 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 7 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0027146 від 08.06.2017 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2 застрахована у товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АК/0682131, франшиза становить 0,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відзиві на позовну заяву вих. № 03/2743 від 04.08.2017 р. відповідач зазначає, що пошкоджена кришка багажника не є прихованою деталлю та те, що доплата страхового відшкодування відбулась через півроку після ДТП.

Відповідно до п. 33.3. ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з п. 33-1.1 с. 33-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

У матеріалах справи наявний акт виявлення прихованих пошкоджень від 16.12.2016 р., в якому зазначено, що задній бампер-розрив, ремонту не підлягає. Фото не потрібно, так як акт складено на основі фотоогляду СК «Провідна».

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що винна особа у своїй заяві зазначила про три страхові випадки, що трапились із її автомобілем, а приховані пошкодження виявнено через півроку після ДТП, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача 5 256,00 грн. (вартість матеріального збитку відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 969 від 07.12.2016 р.).

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_6, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з статтею 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 955,84 грн., на відповідача - 644,16 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 33, ст.. 34, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, ) страхове відшкодування в розмірі 5 256 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 16 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 12.10.2017 р.

Суддя С.М.Мудрий