ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 922/2059/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність від 15 червня 2017 року;

1-го відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2319-К-О, від 11 січня 2017 року;

2-го відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД" (вх. №2745 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року по справі №922/2059/17

за позовом Товариства обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД", м. Харків,

до 1.Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ,

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрезднер Фенстербау", м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року по справі (суддя Прохорова С.А.) в позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішення, просить його скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03 жовтня 2017 року від Товариства обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД" надійшло клопотання про долучення додаткових документів.

У судове засідання, яке відбулось 11 жовтня 2017 року, з'явився представник позивача та першого відповідача. Другий відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (Том 2, а.с.142).

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини спору.

26 лютого 2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Гіз-контакт,ЛТД" був укладений договір Liqpay №-2103.

27 лютого 2016 року позивачем (Кредитор) був укладений договір поруки за № 27-02-ПОР з ТОВ "Дрезднер Фенстербау" (Поручитель), відповідно до умов якого Поручитель зобовязується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" зобовязань перед ТОВ "Гіз- контакт,ЛТД" за договором Liqpay №-2103 від 26 лютого 2016 року.

Згідно п. 1.1, предметом Договору Liqpay №-2103 від 26 лютого 2016 року є регулювання відносин Підприємства та Банку, згідно яких Підприємство з метою проведення оплати вартості товарів та послуг у мережі Інтернет приймає до оплати платіжні картки Покупців, а Банк забезпечує технологічне обслуговування Підприємства з виконання розрахунків з ним по операціях, що здійснені з використанням платіжних карток і перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства.

Позивач вказує, що в серпні 2016 р. ПАТ КБ "Приватбанк" призупинив прийом платежів за Договором та заблокував рахунок з коштами Позивача, посилаючись на претензії з боку Представництва "Мастеркард ЮРОП СПРЛ" в Україні. Після чого, 21 грудня 2016 року відповідачем була проведена операція по списанню грошових коштів з поточного рахунку № 8032 на суму 104 857,62 грн, призначення платежу - погашення заборгованості ТОВ "Гіз-контакт,ЛТД", с/з 7320481, без розпорядження і згоди на списання Позивача.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з доведеності факту поширення позивачем забороненого контенту на сайті, що призвело до нарахування ПАТ КБ "Приватбанк" з боку МПС MasterCard штрафу в розмірі 18 910,00 USD, та визначеності в Умов та Правил надання банківських послуг прямої можливості списання банком грошових коштів в погашення заборгованості, яка виникла у клієнта через невиконані зобов'язання перед Банком.

Не погоджуючись з відповідною позицією суду першої інстанції позивач, дублюючи фактично доводи позовної заяви, в обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає на відсутності передумов для самостійного списання (без доручення клієнта) ПАТ КБ "Приватбанк" коштів з рахунку Товариства обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД", незалежно від причин відповідного списання.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 25 січня 2016 року Товариством обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк", шляхом підписання Заяви проприєднання до Умов та правил надання банківських послуг (додається).

В даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву Позивач згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розташованим на сайті банку www.pb.ua. Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг. Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.pb.ua. або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).

За змістом ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк", що діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 05.10.2011, керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг (далі - Умови та правила та/або Договір).

Тобто, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

На підставі укладеного договору банківського обслуговування від 25 січня 2016 року позивачу було відкрито поточний рахунок 8032.

26 лютого 2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Гіз-контакт,ЛТД" був укладений договір Liqpay №-2103.

Згідно п. 1.1, предметом Договору Liqpay №-2103 є регулювання відносин Підприємства та Банку, згідно яких Підприємство з метою проведення оплати вартості товарів та послуг у мережі Інтернет приймає до оплати платіжні картки Покупців, а Банк забезпечує технологічне обслуговування Підприємства з виконання розрахунків з ним по операціях, що здійснені з використанням платіжних карток і перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства.

Також, 27 лютого 2016 року позивачем був укладений договір поруки за № 27-02-ПОР з ТОВ "Дрезднер Фенстербау" (Поручитель), відповідно до умов якого Поручитель зобовязується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" зобовязань перед ТОВ "Гіз- контакт,ЛТД" за договором Liqpay №-2103.

Згідно п. 3.2.12. Публічного договору про надання послуг в мережі Інтернет, відповідно до якого приєднався Позивач, забороняється продаж товарів / послуг, якщо:

a) такий продаж є незаконною, або може зашкодити діловій репутації або негативно відбитися на бренді Банку, Міжнародних платіжних систем: вогнепальної зброї, запасних частин до нього, боєприпасів, холодної зброї, яке заборонено правоохоронними органами; наркотиків, стероїдів, інших продуктів, які становлять небезпеку для здоров'я споживачів, пристосування для їх вживання;

неліцензованих лікарських препаратів, доставка лікарських препаратів за межі України; тютюнових виробів, продуктів грального бізнесу, казино, лотереї;

b)продаж, в тому числі зображення, яке є явно образливим і не має художньої цінності (наприклад, зображення сексуального характеру, сексуальною експлуаацією неповнолітніх, каліцтва особі або органів, також прояв жорстокості)

c)продаж будь-якого іншого товару / послуг, який Підприємство, на свій розсуд, вважає неприйнятними для продажу зі своїм брендом.

d)товари / послуги відносяться до заборонених, відповідно до законодавства України та Правилами Міжнародних платіжних систем.

Пункт 7.1 (Додаток № 5 ШАБЛОНИ) Договору містить список заборонених тем для публікації на сайті: дитяча порнографія і ін. матеріали порнографічного змісту, продаж товарів, заборонених до продажу відповідно до українського законодавства, вогнепальну та холодну зброю, радіоактивні матеріали, наркотики і нарковмісні речовини, неліцензійне програмне забезпечення, матеріали антидержавної спрямованості, матеріали, що розповсюджують ксенофобію (людиноненависництво), товари та матеріали кримінальної спрямованості, фашистська атрибутика, неліцензовані музичні твори відеоматеріали.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2016 pоку та 12 вересня 2016 року Банком було отримано два офіційних повідомлення від МПС MasterCard з описом порушень з боку мерчанта: поширення забороненого контенту на сайті, зареєстрованому у даного мерчанта, spider-post.com. А саме, МПС MasterCard виявили посилання на ресурс digitalkeys.biz, з якого йде прямий редирект на сайт мерчанта, що є порушенням правил МПС, а саме:

правило 3.7 і 5.11.7, 5.1, 11.2.3 заборонено брати участь або підтримувати будь-яку діяльність, яка є незаконною, або яка може, на думку MasterCard, негативно відбитися на репутації;

повинні бути укладені письмові договори з кожним торговцем, для якого процесу є транзакції, якщо такі транзакції ініціюються торговцем безпосередньо або через сервіс провайдера, який працює в інтересах або від імені клієнта; повинні надавати достовірні і точні дані про транзакції у всіх повідомленнях авторизації і клірингу ІРМ, в тому числі точність і достовірність МСС, який досить і справедливо описує бізнес торговця.

За результатами звернення МПС було проведено службове розслідування, де порушення з боку ТОВ Гіз-контакт ЛТД" знайшли своє підтвердження (копія службового розслідування додана до матеріалів справи, Том 1, а.с.54-61).

В повідомленні від 12 серпня 2016 року зазначено, що за порушення, допущені Позивачем, "MasterCard дебетує рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" на суму 18910 доларів США ( тобто списує з рахунку Банку вказану суму).

Згідно інфойсу № 22363 від 25.09.2016р. ПАТ КБ "ПриватБанк" було виплачено МПС MasterCard кошти в сумі 66976,92 долари США, з яких 18910 доларів США- виплачено у вигляді штрафу за порушення правил МПС MasterCard.

Як вже зазначалося Позивач приєднався до послуги Інтернет-еквайрінг LiqPay, шляхом підписання Публічного договору про надання послуг в мережі Інтернет .

Так, у відповідності до пп.3.2.30 та 3.2.31 Договору LiqPay від 26.02.2016р. У разі пред'явлення претензій Банку з боку третіх осіб /Міжнародних платіжних систем, Підприємство зобовязане відшкодувати в повному обсязі Банку понесені ним збитки, що виникли в результаті діяльності Підприємства та / або його контрагента. У разі стягнення виконавчими органами законодавчої влади України, міжнародними платіжними системами з Банку штрафів, пов'язаних з порушенням Підприємства та / або його контрагента, вимог законодавства України, Міжнародних платіжних систем до зберігання інформації про дані Карт і про операції, скоєних з їх використанням (а також в інших випадках винних дій / бездіяльності Підприємства та / або його контрагента, пов'язаних з порушенням законодавства України та правил МПС, Підприємство зобов'язане відшкодувати Банку суму сплачених ним штрафів в порядку, зазначеному в цьому договорі, на розсуд Банку, на підставі виставленого рахунку .

08 листопада 2016 року Банком було надіслано на адресу Позивача ОСОБА_3 щодо суми штрафу за порушення умов Договору LiqPay з вимогами негайного відшкодування стягнутого з Банку штрафу в розмірі 18 910,00 USD.

Втім матеріали справи не містять як жодного письмового реагування з боку позивача, так і самостійного погашення даного штрафу.

Колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до п. 1.1.3.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником Банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобовязання перед Банком.

У відповідності до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", п. 26.1. Платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. п. 26.4. У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Крім того, такі дії Банку повністю кореспондуються з Постановою Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті". Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними.

У відповідності до п.1.4 розділу 1 вищевказаної Інструкції "списання договірне - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком в порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом".

На підставі наведених договірних та законодавчих приписів, всупереч доводам апеляційної скарги Товариства обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт ЛТД", колегія суддів дійшла висновку про наявність у ПАТ КБ "ПриватБанк" права самостійного списання з рахунку Клієнта грошових коштів через невиконання останнім зобовязань перед Банком, в даному випадку самостійного погашення суми штрафу в розмірі 18 910,00 USD.

При цьому місцевий господарський суд доцільно звернув увагу на п.3.1.5. Договору LiqPay від 26 лютого 2016 року, у відповідності до якого Позивач мав право пред'явити Банку мотивовані претензії по перерахованим/списаним з рахунку Підприємства сумам грошових коштів на протязі 15 календарних днів за дати перерахування/списання; в іншому випадку розрахунки між Сторонами вважаються підтвердженими.

Так, позивач не надав суду доказів звернення до Банку з моменту списання грошових коштів зі свого рахунку на протязі 15 днів з вимогами щодо списання цих коштів, чим підтвердив правомірність проведеної розрахункової операції.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року по справі №922/2059/17 без змін.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 ГПК України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції в силі, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, ,44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року по справі №922/2059/17залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий