ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р.Справа № 915/214/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Діброви Г.І.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 25.04.2017 року)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 1129 від 18.05.2017)

від третьої особи не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг

на рішення господарського суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року, повний текст якого складено та підписано 26 червня 2017 року

по справі № 916/214/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-

казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

та зустрічним позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш

до відповідачів

- Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг

- Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива

про визнання недійсним з моменту укладення договору

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив витребування у Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш» проволоку діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР відповідно до ТУ 14-131-904-2010 в кількості 1100 (тисяча сто) кг, вартістю 1650000,00 грн. та передати її Товариству з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відповідно до Договору поставки від 22.12.2016 року та видаткової накладної від 26.12.2016 року набув право власності на майно (проволоку), яке знаходиться за Договором Зберігання від 16.08.2016 року у відповідача та на вимогу товариства, спірне майно не повертає, чим порушує права останнього.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.03.2017 року залучено до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерного товариство Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива.

17.05.2017 року Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш звернулось до господарського суду Миколаївської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг, Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива про визнання недійсним з моменту укладення Договору поставки №22/12/16 від 22.12.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива (т.1 а.с.100-106).

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що спірне майно за Договором зберігання № 02М/16 від 16.08.2016 року знаходиться у ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Атоменергомаш, на яке застосовано забезпечення виконання зобовязань у вигляді зберіганні проволоки на території підприємства позивача за зустрічним позовом, у звязку з неналежним виконанням зобовязань Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива за Контрактом на постачання прокудції.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.06.2017 року у справі № 915/214/17 (суддя Мавродієва М.В.) у задоволені первісного та зустрічного позову - відмовлено.

Такий висновок суду щодо відмови у задоволенні первісного позову мотивований тим, що з наявних в матеріалах справи доказів та з урахування норм чинного законодавства надає право ВП Атоменергомаш на притримання переданого йому на зберігання товару до виконання зобовязання ПрАТ СП УКРТВЗ по Контракту №05БМ/15/64-143-SD-15-00315 від 04.08.2015. Висновок суду щодо відмови у задоволенні первісного позову мотивований тим, що позивачем не надано доказів того, що обидва учасника правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, умови укладеного спірного договору щодо ціни товару, строків оплати товару та подальшого перебування проволоки на відповідальному зберіганні у постачальника (п.п.2.1, 2.2, 2.4, 4.2) цього не доводять, оскільки сторони, в силу приписів ст.629 ЦК України, є вільними в укладенні договору у виборі контрагента, у визначенні умов договору із врахуванням вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Стім Контрол Інжиніринг звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі, витребувати у Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш проволоку у кількості 1100,00 кг. Решту рішення залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування судового акту, з підстав передбачених ст. 104 ГПК України, а саме:

- судом не враховано той факт, що в порушення положень ст.1212 ЦК України, спірне майно, яке належить товариству набуте та зберігається відповідачем без достатньої правової підстави;

- неправильно застосовані положення ст.ст. 594, 595 ЦК України, а саме Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш не має право застосовувати притримання майна у звязку з невиконанням третьою особою умов Контракту.

Через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та Приватного акціонерного товариства Спільне українсько- казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива надійшли пояснення до апеляційної скарги, відповідно до яких підтримали викладені в апеляційній скарзі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг.

14.08.2017 року від Відокремленого підрозділу Атоменергомаш в особі Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшли заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких представник в судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива в судове засідання 05.10.2017 року не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

В судовому засіданні 05.10.2017 року представником позивача було заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, яке колегією суддів не задоволено, оскільки зазначені докази були датовані вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, доповнення до неї та заперечення, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в ході апеляційного провадження, 16.08.2016 року між Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива (Поклажодавець) та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (Зберігач) в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш було укладено Договір зберігання № 02М/16, відповідно до п.1.1 якого Зберігач зобовязується зберігати майно, яке передано йому Поклажодавцем та повернути його Поклажодавцеві у схоронності (т.1 а.с.12-17).

Згідно Додатку №1 до Договору зберігання №02М/16 на зберігання передається: Проволока діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР відповідно до ТУ 14-131-904-2010 у кількості 4098 кг, займана площа складу становить 10 кв.м (т.1 а.с.18).

Відповідно до п.1.3. Договору №02М/16, майно зберігається, а також передається та приймається за адресою: Ремонтно-механічний завод Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 55000, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область.

Пунктом 1.6. Договору №02М/16, встановлено, що строк зберігання складає один рік з моменту передачі майна, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Договору №02М/16, сторони визначили строк дії договору до 01.04.2017. Відповідно до ст. 631 ЦК України, умови договору застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до його укладення, починаючи з 25.03.2016.

У відповідності до 3.3 Договору №02М/16 поклажодавець здійснює 100% попередню оплату послуг та відшкодування витрат зберігача відповідно до п.п.3.1, 3.2 цього договору на підставі виставленого рахунку зберігача протягом 3 банківських днів після його отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зберігача.

Пунктом 4.1.7 Договору №02М/16 встановлено, що зберігач зобовязаний повернути поклажодавцеві майно, яке було передане на зберігання, після закінчення строку зберігання, а у разі дострокового розірвання договору - протягом 10 робочих днів після такого розірвання.

Відповідно до п.4.2.1 Договору №02М/16 поклажодавець зобовязується забрати майно від зберігача після закінчення строку зберігання, а також у разі дострокового розірвання цього договору на вимогу однієї із сторін. Вивезення майна з території зберігача здійснюється поклажодавцем за його рахунок не пізніше останнього робочого дня строку зберігання, встановленого цим договором, або протягом 10 робочих днів після його дострокового розірвання на вимогу однієї із сторін.

Згідно п.5.1.1 Договору №02М/16 поклажодавець має право вимагати від зберігача повернення майна до закінчення строку зберігання, встановленого цим договором.

Пунктом 5.2.2 Договору №02М/16 передбачено, що зберігач має право утримувати у себе передане на зберігання майно у разі неналежного виконання поклажодавцем обовязків, передбачених пунктами 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5, 4.2.6, 4.2.7 даного договору, до виконання поклажодавцем вказаних обовязків, а також задовольнити свої вимоги (включаючи суми штрафних санкцій) за рахунок вартості даного майна згідно зі ст.591 ЦК України. Реалізація майна здійснюється зберігачем будь-яким способом, який не заборонений діючим законодавством, за його вибором.

Додатком № 1 до Договору зберігання зазначено майно, яке передається на зберігання: проволока діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР відповідно до ТУ 14-131-904-2010 у кількості 4098 кн.

22.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг (Покупець) та Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива (Постачальник) було укладено Договір поставки № 22/12/16, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобовязується передати у власність Покупця проволоку металеву, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах Договору (т.1 а.с.19-20).

Пунктом 1.2 Договору передбачено найменування товару проволока діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР у кількості 3600 кг, загальною вартістю 4500000,00 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору, передача товару здійснюється у місці поставки після підписання видаткової накладної. Моментом переходу права власності на товар є дата, зазначена у видаткові накладній.

За видатковою накладною № 6 від 26.12.2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стім Контрол Інжиніринг прийняло товар проволку діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР у кількості 3600 кг та набуло право власності на зазначено майно відповідно до умов п.4.1 Договору поставки (т.1 а.с.22).

04.08.2015 року між Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива (Покупець) та Відокремленим підрозділом Атоменергомаш в особі Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (Продавець) було укладено Контракт № 05БМ/15 , відповідно до п.1.1 якого продавець зобовязується у 2015 році поставляти окремими партіями, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати головки та/або хвостовики, в подальшому названі комплектуючі, виготовлені продавцем із застосуванням технології, яка передана ВАТ ТВЕЛ у відповідності із умовами ліцензійного договору від 13.11.2008 №804/45046040/080810, з метою їх використання як комплектуючих вузлів для виготовлення тепловиділяючих збірок, призначених для поставки 2015 році на українські атомні електростанції по контракту між ДП НАЕК Енергоатом та виробником палива (п.1.1 Контракту №05БМ/15) (т.1 а.с.111-121).

Актами приймання-передачі підтверджується виконання продавцем умов Контракту від 04.08.2015 року, а саме здійснення поставки Приватному акціонерному товариству Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива комплектуючих , на загальну суму 121679916,37 грн., (т.1 а.с.147-152).

ПАТ Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива здійснило часткову оплату за отриманий товар, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 87874397,92 грн. Крім того, на виконання умов Контракту, 14.09.2016 ПАТ Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива було отримано комплектуючі за ОСОБА_1 приймання-передачі від 14.09.2016 на суму 33920456,18 грн.

Основна заборгованість за Контрактом складає 121794854,10 грн., що встановлено та підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 у справі №910/21451/16 (т.2 а.с.98-100).

13.01.2017 Відокремлений підрозділ Атоменергомаш звернувся до ПАТ Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива з повідомленням.№145/15, про притримання проволоки діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР відповідно до ТУ 14-131-904-2010, яка перебуває на зберіганні на території ремонтно-механічного заводу ВП Атоменергомаш (м.Южноукраїнськ Миколаївської області) згідно з Договором зберігання №02М/16 від 16.08.2016 та ОСОБА_1 №4 приема-передачи МТР на ответственное хранение від 25.03.2016, для забезпечення виконання зобовязання ПАТ СП УКРТВЗ за Контрактом №05БМ/15/64-143-SD-15-00315, заборгованість до ПрАТ СП УКРТВС за яким складає 121794854,10 грн., докази направлення даного повідомлення про притримання містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.222).

Приватне акціонерне товариство Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива зверталось до генерального директора Відокремленого підрозділу Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом з листами, відповідно до яких просило передати майно проволоку діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР у кількості 360 кг та підписати ОСОБА_1 звірки.

У відповідь 24.01.2017 року на лист позивача, Відокремлений підрозділ Атоменергомаш в особі Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом зазначив, що у звязку з невиконанням Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива зобовязань за Контрактом на постачання продукції, Відокремленим підрозділом було застосовано забезпечення виконання зобовязань у вигляді притримання проволоки, яка перебуває на зберіганні. Також у листі зазначено, що проволоку буде повернуто після належного виконання останнім зобовязань за контактом.

Таким чином, незадоволення вимог позивача та не повернення належному йому майна і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та відмови у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш та вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та доповнення до неї задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, таке майно відповідно до статті 388 цього кодексу не може бути витребуване в нього.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Під час розгляду даної справи було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спірне майно, проволока діаметром 5,6 мм ХН77ТЮР у кількості 3600 кг належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Стім Контрол Інжиніринг, що підтверджується видатковою накладною № 6 від 26.12.2016 року до Договору поставки від 22/12/16.

За Договором зберігання № 02/М/16 Відокремленого підрозділу Атоменергомаш прийняло на зберігання зазначене майно.

В обґрунтування доводів викладених в позовній заяві та апеляційній скарзі, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг посилається на вимоги ст.1212 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, відповідно яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що зазначена норма статті поширюється виключно на позадоговірні відносини та породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Вищевикладене спростують викладені в апеляційній скарзі доводи та доповнень до неї, оскільки зобовязання виникли на підставі Договору зберігання № 02М/16 від 16.08.2016.

Крім того, в апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг посилається на неправильне застосування місцевим господарським судом положень ст.ст.594, 595 Цивільного кодексу України, а саме неправомірне застосовано притримання, оскільки воно не передбачено Договором.

Відповідно до ст. 594 ЦКУ кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов'язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор має право притримати річ у себе також у разі, якщо права на неї, які виникли після передачі речі у володіння кредитора, набула третя особа.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 року у справі №910/21451/17, яке набрало законної сили, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» заборгованість у сумі 144 052 691,50 грн. за Контрактом від 04.08.2015 року.

У зв'язку із наявністю заборгованості за зазначеним вище рішенням суду, було застосовано забезпечення виконання зобов'язань у вигляді притримання.

13.01.2017 листом № 145/15 ВП АЕМ повідомив Приватне акціонерне товариство Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива про притримання, зазначивши, що відповідно до статей 594, 595 ЦКУ ВП «Атоменергомаш» повідомляє ПрАТ «СП УКРТВЗ» про притримання проволоки 0 5,6 мм ХН77ТЮР, ТУ 14-131-904-2010, яка перебуває на зберіганні на території ремонтно-механічного заводу ВП АЕМ (м. Южноукраїнськ Миколаївської області) згідно із Договором зберігання № 02М/16 від 16.08.2016 (НАЕК № 63-143-8Б-16-00600 від 28.09.2016) та «ОСОБА_1 № 4 приема-передачи МТР на ответственное хранение» від 25.03.2016, для забезпечення виконання зобов'язання ПАТ «СП УКРТВЗ» за Контрактом № 05БМ/15/64-143-8О-15-00315 від 04.08.2015 на постачання комплектуючих для виготовлення тепловиділяючих збірок, заборгованість ПАТ «СП УКРТВЗ» за яким складає 121 794 854,1 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що Відокремлений підрозділ в особі Атоменергомаш Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом має право на притримання переданого йому на зберігання товару до виконання зобовязань Приватного акціонерного товариства Спільне українсько-казахстансько російське підприємство з виробництва ядерного палива за Контрактом від 04.08.2015 року, що не суперечить положенням п.5.2.2 Договору зберігання №02М/16 від 16.08.2016р.

При цьому, відповідно до правового висновку Верховного суду України, зробленого в постанові від 21 листопада 2012 року по справі № 6-136цс12 правове значення для вирішення спору про витребування майна з володіння добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України) має встановлення судом факту вибуття майна з володіння власника позивача по справі, поза його волею, а не з володіння особи, яка відчужила спірне майно на користь добросовісного набувача.

Отже, у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину, перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу (в редакції, чинній на час укладення спірного договору), а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванний правочин).

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом. При цьому, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно зі ст.234 ЦК фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, що зумовлювалися цим правочином.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним з моменту укладення Договору поставки №22/12/16 від 22.12.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та Приватним акціонерним товариством Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива, з підстав недоведеності у діях учасників фіктивності оспорюванного Договору. З урахуванням його умов сторони не мали наміру створити фіктивні правові наслідки на момент вчинення правочин, оскільки, в силу приписів ст.629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору у виборі контрагента, у визначенні умов договору із врахуванням вимог цього Кодексу, чинних правових актів, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про відмову у задоволення позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Атоменергомаш.

Товариством з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 23.06.2017 року у справі № 915/214/17 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Стім Контрол Інжиніринг залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „23 червня 2017 року по справі № 915/214/17 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „09 жовтня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва