УХВАЛА

11.10.2017Справа № 910/14587/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС», м. Київ,

на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) Ченківського О.О., м. Київ, з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014

у справі № 910/14587/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС», м. Київ,

про стягнення 123 257,74 грн.,

за участю представників:

позивача (стягувача) Деревянчука С.В., Каргіної О.С. (довіреність від 12.05.2017 №б/н);

скаржника (боржника) не з'явилися;

Відділу не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Стасюк С.В.) перебувала справа №910/14587/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт» (далі - Компанія) до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» (далі - Товариство) про стягнення з відповідача: 57 477,70 грн. 3 % річних та 65 780,04 грн. втрат від інфляції, а всього 123 257,74 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/24036/15 позов Компанії задоволено; стягнуто з Товариства на користь Компанії 57 477,70 грн. 3 % річних; 65 780,04 грн. втрат від інфляції та 2 465,15 грн. судового збору.

21.11.2014 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ у справі № 910/14587/14 на виконання рішення від 04.11.2014 зі справи № 910/14587/14.

22.09.2017 від Товариства надійшла скарга на дії головного державного виконавця Відділу Ченківського О.О., в якій Товариство просить суд:

- визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Відділу Ченківського О.О. від 29.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену при примусовому виконанні наказу від 21.11.2014 №910/14587/14, що видав Господарський суд міста Києва;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу Ченківського О.О. відновити виконавче провадження №47412126 про примусове виконання наказу від 21.11.2014 №910/14587/14, що видав Господарський суд міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 22.09.2017 № 05-23/2740 було призначено повторний автоматизований розподіл у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Стасюка С.В.

У результаті автоматизованого розподілу вказану скаргу було передано судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 призначено розгляд скарги на 11.10.2017.

11.10.2017 скаржник подав суду додаткові письмові пояснення.

Представники стягувача у судовому засіданні 11.10.2017 надали пояснення по суті скарги.

Представники боржника та Відділу у судове засідання 11.10.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання; вимоги ухвали суду не виконали.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Скарга на дії Відділу, мотивована тим, що:

- 29.06.2017 постановою Відділу про повернення виконавчого документу стягувачу наказ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження завершено;

- своїми діями головний державний виконавець порушив вимоги Закону, а саме частини другої статті 37, відповідно до якої про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті 37 Закону (саме на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону виконавець повернув наказ) виконавець складає акт;

- матеріали виконавчого провадження №47412126 не містять такого акта;

- також державний виконавець не виконав всі дії щодо пошуку активів Товариства;

- попереднє керівництво відповідача не передало теперішньому керівнику повну інформацію про наявні активи боржника, тому діючий керівник не міг своєчасно подати інформацію до Відділу про наявність цінних паперів на рахунках в Національному депозитарію України, а державний виконавець не зробив відповідного запиту;

- скаржник не був повідомлений про винесення оскаржуваної постанови та дізнався про неї під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 08.09.2017, тому процесуальні строки для подання даної скарги не порушені.

Відповідно до першої частини статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

05.05.2015 Відділом було відкрито виконавче провадження ВП № 47412126 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.11.2014 № 910/14587/14.

29.06.2017 державним виконавцем Відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - Постанова № 9) зазначено, що встановлений у частині першій статті 1212 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121 2 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Частиною першою статті 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У пункті 9.13 Постанови № 9 зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Слід зазначити, що скаржник документально не підтвердив, що дізнався про оскаржувану постанову лише 08.09.2017.

Як учасник виконавчого провадження боржник мав можливість контролювати перебіг виконавчого провадження в тому числі використовуючи доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а також бути його активним учасником та контролювати дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження. А отже, своєчасно і відповідно виконувати приписи державного виконавця, а також і оскаржувати його дії.

Оскільки, постанова прийнята 29.06.2017, а скаржник звернувся до суду із скаргою лише 22.09.2017, то 10-дениий строк на оскарження пропущено. Разом з тим, скаржник не подав належним чином оформлене клопотання про відновлення пропущеного строку.

Таким чином, скарга не підлягає розгляду і задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ченківського О.О. з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 у справі №910/14587/14 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук