ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Справа № 911/1191/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Алєєвої І.В., Рогач Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Автомагістраль"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017
у справі№911/1191/16 господарського суду Київської області
за позовомПриватного підприємства "Автомагістраль"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"
простягнення 80 161,12 грн.
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"
до Приватного підприємства "Автомагістраль"
простягнення 243 873,85 грн.
за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Корзаченко В.М. (адвокат, ордер від 09.10.2017);

від відповідача за первісним позовом: Шеремет М.П. (представник за дов. від 01.03.2017);

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовних вимог за первісним позовом позивач просить стягнути з відповідача за первісним позовом пеню в сумі 58 365,55 грн., 3 % річних в сумі 4 123,42 грн. та інфляційні втрати в сумі 17 672,15 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання відповідачем за первісним позовом обов'язку оплатити виконані позивачем за первісним позовом за додатковими угодами № 1 від 21.10.2015 та № 2 від 09.12.2015 до договору будівельного підряду № 12/2015/КАМ/С від 21.10.2015 роботи.

Зустрічний позов заявлено про стягнення з відповідача за зустрічним позовом штрафних санкцій за договором будівельного підряду № 12/2015/КАМ/С від 21.10.2015 в сумі 243 873,85 грн., які складаються з пені в сумі 65 975,66 грн. та штрафу в сумі 152 027,24 грн. за несвоєчасне виконання робіт за додатковою угодою № 1 від 21.10.2015 до договору будівельного підряду № 12/2015/КАМ/С від 21.10.2015, а також пені в сумі 6 871,16 грн. та штрафу в сумі 18 99,79 грн. за несвоєчасне виконання робіт за додатковою угодою № 2 від 09.12.2015 до договору будівельного підряду № 12/2015/КАМ/С від 21.10.2015

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.08.2016, первісний позов задоволено частково: в частині стягнення 419 904,09 грн. основного боргу за первісним позовом провадження у справі припинене, до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом присуджено 57 447,87 грн. пені, 4 069,08 грн. 3 % річних та 17 672,15 грн. інфляційних втрат, в іншій частині первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено частково: до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом присуджено 43 983,77 грн. пені, в іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Крім того, при прийнятті оспореного рішення за заявою позивача за первісним позовом йому повернуто надмірно сплачений судовий збір у розмірі 6 862,83 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року вказане рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2016 у змінено. Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2016 у справі № 911/1191/16 в наступній редакції:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь Приватного підприємства «Автомагістраль» інфляційні втрати в сумі 17 672 грн. 15 коп., пеню в сумі 57 447 грн. 87 коп., 3 % річних в сумі 4 069 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 361 грн. 29 коп.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» 40 318 (сорок тисяч триста вісімнадцять) грн. 16 коп. пені, 152 027 грн. 24 коп. штрафу та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 885 грн. 18 коп.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Змінюючи рішення апеляційний господарський суд виходив з того, що суд першої інстанції помилково припинив провадження у справі в частині стягнення 419 904,09 грн. основного боргу за первісним позовом, оскільки, як встановлено судом, Підрядником (позивач за первісним позовом) в останній заяві про уточнення позовних вимог у справі про стягнення заборгованості та штрафних санкцій позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості фактично не заявлялись, отже, суд першої інстанції не мав правових підстав розглядати такі вимоги по суті, а відтак, рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення основного боргу в сумі 419 904,09 грн. підлягає скасуванню.

Крім того, суд апеляційної інстанції посилаючись на правову позицію викладену в постанові Верховного суду України від 27.04.2012 по справі № 3-24гс12 зазначив, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Враховуючи, що за наслідками розгляду зустрічного позову колегією суддів встановлено наявність порушення Підрядником (позивач за первісним позовом) строків виконання робіт за Додатковою угодою № 1, яке тривало з 12.11.2015 по 22.11.2015 включно, тобто протягом 11 днів, Замовник за умовами Договору (п. 9.1.1 та 9.1.2) має право на нарахування пені за вказаний період, а також штрафу у розмірі 5% від вартості відповідних невиконаних робіт за вказаною додатковою угодою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню за уточненим розрахунком колегії суддів в сумі 40 318,16 грн. пені (3 040 544,9*22/100/365*11) та 152 027,24 грн. штрафу (3 040 544,9/100*5), а отже, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Приватне підприємство "Автомагістраль" (відповідач за первісним позовом) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року скасувати і залишити в силі рішення господарського суду Київської області від 11.08.2016 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, приписів статей 549 Цивільного кодексу України та 231 Господарського кодексу України

Заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку про можливість одночасного стягнення пені та штрафу за одне й те ж саме порушення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним відмовити у задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2015 позивач за первісним позовом як підрядник (далі Підрядник) та відповідач за первісним позовом як замовник (далі Замовник) уклали договір будівельного підряду № 12/2015/КАМ/С (далі Договір), пунктом 1.1 якого погодили, що Підрядник приймає на себе зобов'язання у відповідності до вимог ДНіП, ДБН, ТУ, що діють на території України, а також проектно-технічної документації, наданої та затвердженої Замовником, власними та/або залученими силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення Замовника комплекс робіт, найменування яких вказується в додатковій угоді, на території та об'єктах Філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Гаврилівка, та передати Замовнику виконані роботи згідно з кінцевими актами виконаних робіт за формою КБ-2В, довідками про вартість робіт за формою КБ-3 (з накопиченням витрат з початку будівництва), та будівельний майданчик за актом приймання-передачі, а Замовник зобов'язується передати необхідну проектно-технічну документацію, здійснювати оплату та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та строки, передбачені даним договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 1.2 Договору Підрядник зобов'язаний виконати роботи в строки, передбаченим даним Договором та/або додатковими угодами, до повної готовності робіт та передати Замовнику виконані роботи за актами приймання виконаних робіт за формою КБ-2В та довідками про вартість робіт за формою КБ-3.

Строк виконання робіт зазначаються в додаткових угодах до даного Договору. (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору, вартість робіт вказується у додаткових угодах до даного договору.

21.10.2015 сторони підписали додаткову угоду № 1 до Договору (далі Додаткова угода № 1) пунктом п. 1.1 якої погодили, що Підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення Замовника роботи по влаштуванню зовнішньої під'їзної дороги ТОВ «Комплекс Агромарс», що розташовані за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Гаврилівка та передати Замовнику виконані роботи за актом приймання-передачі виконаних робіт, а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик, технічне завдання, яке необхідне для виготовлення технічної документації (схем, окремих креслень, специфікацій на придбання матеріалів, запчастин та обладнання Підрядником або Замовником по узгодженню сторін), здійснювати фінансування та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та строки, передбачені даною угодою.

Згідно з п. 3.1 Додаткової угоди № 1 договірна ціна за цією угодою становить 3 040 544,90 грн. з ПДВ. Вартість робіт встановлюється у твердій грошовій сумі на підставі представленої Підрядником кошторисної документації і не може підлягати зміні.

В подальшому, 09.12.2015 сторони підписали додаткову угоду № 2 до Договору (далі Додаткова угода № 2), пунктом 1.1 якої погодили, що Підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення Замовника роботи по влаштуванню зовнішньої під'їзної дороги ТОВ «Комплекс Агромарс», що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Гаврилівка та передати Замовнику виконані роботи за актом приймання-передачі виконаних робіт, а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик, технічне завдання, яке необхідне для виготовлення технічної документації (схем, окремих креслень, специфікацій на придбання матеріалів, запчастин та обладнання Підрядником або Замовником по узгодженню сторін), здійснювати фінансування та приймати своєчасно та якісно виконані роботи в порядку та строки, передбачені даною угодою.

Згідно з п. 3.1 Додаткової угоди № 2 договірна ціна за цією угодою становить 379 955,85 грн. з ПДВ. Вартість робіт встановлюється у твердій грошовій сумі, на підставі представленої Підрядником кошторисної документації і не може підлягати зміні.

На виконання умов Додаткової угоди № 1 Підрядник виконав роботи на загальну суму 3 040 544,90 грн., а на виконання Додаткової угоди № 2 - на загальну суму 379 955,85 грн., що підтверджується копіями актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за листопад 2015 року від 30.11.2015 (за Додатковою угодою № 1) та за січень 2016 року від 14.01.2016 (за Додатковою угодою № 2) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3) за листопад 2015 року від 30.11.2015 (за Додатковою угодою № 1) та за січень 2016 року від 14.01.2016 (за Додатковою угодою № 2).

Відповідно до п. 3.4 Договору Замовник зобов'язується здійснювати розрахунки за своєчасно та якісно виконані роботи за підписаними актами приймання виконаних робіт за формою КБ-2В та довідкою про вартість будівництва за формою КБ-3 протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання таких актів сторонами шляхом безготівкового розрахунку.

В п. 3.4 Додаткової угоди № 1 сторонами визначено, що вартість робіт за даною угодою оплачується Замовником наступним чином:

- Замовник перераховує Підряднику аванс в сумі 2 844 061,94 грн. з ПДВ, який виплачується протягом п'яти банківських днів після підписання додаткової угоди (п. 3.4.1);

- решта коштів в розмірі 97% вартості якісно та своєчасно виконаних робіт сплачується протягом 10 банківських днів з моменту підписання повноважними представниками сторін актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2В та довідки про вартість виконаних робіт, складених за формою КБ-3, за вирахуванням 100% вартості робіт з кожного акту до погашення повної суми авансу (п. 3.4.2);

- від вартості робіт з кожного акту за формою КБ-2В утримується 3% коштів на формування фонду забезпечення гарантії якості робіт (3.4.3).

Згідно з п. 3.5 Додаткової угоди № 1 сума фонду забезпечення гарантії якості робіт (3% від загальної суми даної угоди) оплачується наступним чином:

- 50% суми коштів виплачується Підряднику протягом 10 банківських днів з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою;

- 50 % суми притриманих коштів виплачується після 6 календарних місяців з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою протягом 10 банківських днів з дати закінчення вказаного терміну.

Отже, за умовами Додаткової угоди № 1:

- аванс в сумі 2 844 061,94 грн. мав бути сплачений протягом 5 банківських днів після підписання додаткової угоди, тобто до 28.10.2015 включно;

- решта коштів в розмірі 97% вартості якісно та своєчасно виконаних робіт, тобто 105 266,61 грн. (3 040 544,90*97/100-2 844 061,94) сплачується протягом 10 банківських днів з моменту підписання повноважними представниками сторін актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2В та довідки про вартість будівництв складених за формою КБ-3, тобто до 14.12.2015;

- 1,5% вартості робіт, тобто 45 608,17 грн. (3 040 544,90*1,5/100) сплачується протягом 10 банківських днів з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою, тобто до 14.12.2015;

- 1,5% вартості робіт тобто 45 608,17 грн. (3 040 544,90*1,5/100) сплачується після 6 календарних місяців з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою протягом 10 банківських днів з дати закінчення вказаного терміну, тобто до 14.06.2016.

З наявних в матеріалах справи виписок з банківського рахунку Підрядника слідує, що до дати звернення до суду з цим позовом, на виконання Додаткової угоди № 1, 02.11.2015 Замовник сплатив Підряднику 2 844 061,94 грн., а 08.12.2015 - 105 266,61 грн. , а після звернення до суду з цим позовом, а саме 24.05.2016, сплатив ще 45 608,18 грн.

Отже в матеріалах справи відсутні лише докази сплати 1,5% вартості робіт, тобто 45 608,17 грн., які мали бути сплачені до 14.06.2016, проте останні уточнення щодо заявлених до стягнення за первісним позовом сум Підрядником (позивач за первісним позовом) були подані 07.06.2016, тобто до дати, з якої обов'язок оплатити вказану суму може вважатися простроченим.

У п. 3.4 Додаткової угоди № 2 сторонами визначено, що вартість робіт за даною угодою оплачується Замовником згідно актів виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

Від вартості робіт з кожного акту за формою КБ-2в утримується 3 % коштів на формування фонду забезпечення гарантії якості робіт (п. 3.4.1 Додаткової угоди № 2).

Згідно з п. 3.5 Додаткової угоди № 2 сума фонду забезпечення гарантії якості робіт (3% від загальної суми даної угоди) оплачується наступним чином:

- 50% суми коштів виплачується Підряднику протягом 10 банківських днів з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою;

- 50 % суми притриманих коштів виплачується після 6 календарних місяців з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою, протягом 10 банківських днів з дати закінчення вказаного терміну.

Отже, за умовами Додаткової угоди № 2, з урахуванням умов п. 3.4 Договору:

- кошти в розмірі 97% вартості якісно та своєчасно виконаних робіт, тобто 368 557,17 грн. 397 955,85*97/100) сплачуються протягом 10 банківських днів з моменту підписання повноважними представниками сторін актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2В та довідки про вартість виконаних робіт складених за формою КБ-3, тобто до 28.01.2016;

- 1,5% вартості робіт, тобто 5 699,34 грн. (397 955,85/100*1,5) протягом 10 банківських днів з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою, тобто до 28.01.2016;

- 1,5% вартості робіт тобто 5 699,34 грн. (397 955,85/100*1,5) після 6 календарних місяців з дати підписання кінцевого акту виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість робіт за формою КБ-3 за весь термін будівництва за цією додатковою угодою, протягом 10 банківських днів з дати закінчення вказаного терміну, тобто до 28.07.2016.

Як вірно визначено судами попередніх інстанцій, до дати звернення до суду з цим позовом на виконання Додаткової угоди № 2 Замовник не сплачував Підряднику жодних грошових коштів, а після звернення до суду з цим позовом, а саме 23.05.2016, сплатив 368 595,97 грн., а 24.05.2016 - 5 699,94 грн., а отже, в матеріалах справи відсутні лише докази сплати 1,5% вартості робіт тобто 5 659,94 грн., які мали бути сплачені до 28.07.2016, проте останні уточнення щодо заявлених до стягнення за первісним позовом сум Підрядником були подані 07.06.2016, тобто до дати, з якої обов'язок оплатити вказану суму може вважатися простроченим.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням Замовником свого обов'язку по оплаті виконаних за Договором та Додатковими угодами № 1 та № 2 робіт, Підрядник звернувся до суду з первісним позовом. З доданого до позову розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат слідує, що фінансові санкції позивач застосовує до відповідача за порушення строків оплати поставок за періоди: січень, серпень 2013 року та лютий-березень 2014 року.

За приписами з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду, до яких відноситься спірний договір, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст. 875 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріалами справи підтверджується факт виконання відповідачем свого обов'язку оплатити виконані за Договором роботи з порушенням встановленого Договором сторін строку, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про задоволення позовних вимог за первісним позовом про стягнення інфляційних втрат за розрахунком Підрядника (позивача за первісним позовом) в сумі 17 672,15 грн., а 3 % річних та пені - за уточненим розрахунком суду першої інстанції - в сумі 4 069,08 грн., 57 447,87 грн. відповідно.

При цьому, як вірно визначено судом апеляційної інстанції, припинення провадження у справі на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України, можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи викладене те, що підрядником в останній заяві про уточнення позовних вимог у справі про стягнення заборгованості та штрафних санкцій (позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості фактично не заявлялись, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав розглядати такі вимоги по суті, а отже, помилково припинив провадження у справі в частині стягнення 419 904,09 грн. основного боргу за первісним позовом.

Щодо доводів касаційної скарги в частині зустрічних позовних вимог, то вони також не можуть бути підставою для скасування постанови у даній справі.

Як зазначалася вище, звертаючись до суду з зустрічним позовом, Замовник, з посиланням на порушення Підрядником строків виконання робіт, просив стягнути з останнього штрафні санкції за Договором в сумі 243 873,85 грн., які складаються з пені в сумі 65 975,66 грн. та штрафу в сумі 152 027,24 грн., за несвоєчасне виконання робіт за Додатковою угодою № 1, а також пені в сумі 6 871,16 грн. та штрафу в сумі 18 99,79 грн. за несвоєчасне виконання робіт за Додатковою угодою № 2.

Виходячи зі змісту п.п. 9.1.1 та 9.1.2 Договору будівельного підряду, відповідальність передбачена саме за порушення строків виконання робіт, а не за порушення строків здачі робіт Замовнику.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (Одним із видів господарських санкцій, згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання, як пеня, та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Враховуючи ту обставину, що за наслідками розгляду зустрічного позову колегією суддів встановлено наявність порушення Підрядником (позивачем за первісним позовом) строків виконання робіт за Додатковою угодою № 1, яке тривало з 12.11.2015 по 22.11.2015 включно, тобто протягом 11 днів, Замовник за умовами Договору (п. 9.1.1 та 9.1.2) має право на нарахування пені за вказаний період, а також штрафу у розмірі 5% від вартості відповідних невиконаних робіт за вказаною додатковою угодою, апеляційний суд, підставно визнав, що позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню за уточненим розрахунком колегії суддів в сумі 40 318,16 грн. пені та 152 027,24 грн. штрафу.

З врахуванням наведеного підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції, якою було правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, відсутні.

Доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують встановлених судом апеляційної інстанції обставин спору, а стосуються переоцінки доказів у справі у зв'язку з незгодою скаржника з прийнятою постановою. Оскільки суд апеляційної інстанції, встановив всі обставини, що входять до предмета доказування у даному спорі, вірно визначив правову кваліфікацію правовідносини, що виникли між сторонами, вірно застосував норми права, що регулюють правовідносини, що виникають з договору підряду, надав оцінку доводам і запереченням обох сторін, обставини для скасування законної постанови і задоволення касаційної скарги - відсутні.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 у справі № 911/1191/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: І.В. Алєєва

Л.І. Рогач