РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2017Справа №910/3589/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 69755,39 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача не з?явився

Від відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 11.07.2017

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 69755,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3589/17 та призначено розгляд на 10.04.2017.

31.03.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про долучення додаткових матеріалів до матеріалів справи.

10.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 розгляд справи призначено на 12.05.2017.

10.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано документи на вимогу ухвали суду.

Ухвалою суду від 12.05.2017 розгляд справи відкладено на 30.06.2017.

29.06.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

29.06.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 30.06.2017 представники сторін не з'явилися.

Ухвалою суду від 30.06.2017 розгляд справи відкладено на 14.07.2017.

14.07.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. у відпустці.

Ухвалою суду від 24.07.2017 розгляд справи призначено на 11.08.2017.

11.08.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.08.2017 призначено розгляд справи на 08.09.2017.

В судове засідання 08.09.2017 представник позивача не з'явився.

В судове засідання 08.09.2017 представник відповідача з'явився, надав суду відзив на позовну заяву , відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.09.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» було укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг №00400/14-ЛС (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору предметом даного договору є взаємні права та обов'язки сторін, по яких продавець передає у власність, а покупець приймає й зобов'язується оплатити паливо (бензини автомобільні, паливо дизельне й газ) у строки й на умовах, встановлених даним договором, шляхом здійснення заправлення автомобіля/ів покупця по паливних картках, протягом дії даного договору. Заправлення (передача палива) здійснюються на автозаправних станціях партнерів продавця, а також на автозаправних станціях продавця й супроводжується видачою чека термінала пред'явникові паливної картки.

Згідно п.2.1. Договору ціна, асортимент й кількість палива визначається (узгоджується) сторонами в момент заправлення, відповідно до діючої ціни на АЗС (ціна реалізації по безготівковому розрахунку). Загальною сумою договору є вартість палива, отриманого протягом дії договору й зазначена в накладних (акті).

У відповідності до п.2.2. Договору по закінченні кожного календарного місяця, на 5-й робочий день місяця, наступного за звітним, продавець готує для покупця накладну, у якій вказується точна (погоджена) кількість палива, переданого покупцеві за звітний місяць. Дана накладна є невід'ємною частиною даного договору й повинна бути отримана покупцем (шляхом звернення до продавця), підписана його уповноваженою особою, а також повернута продавцеві до 20 робочого дня місяця наступного за звітним. У випадку неодержання покупцем накладної, у тому числі не підписання й/або неповернення продавцеві у встановлений термін з вини покупця або у випадку відсутності інших заперечень з боку покупця (уповноваженої особи покупця) дана накладна, підготовлена продавцем не може бути оскаржена покупцем у майбутньому й підтверджує факт виконання продавцем своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 2.6. Договору за паливо, що відпускається покупцеві за цим Договором, покупець зобов'язаний здійснювати оплату за тиждень не пізніше 3 календарних днів з моменту отримання рахунку, який передається покупцеві щотижня кожен понеділок або вівторок. У разі якщо день платежу збігається зі святковим або неробочим банківським днем, оплата здійснюється в наступний банківський день. Рахунок на оплату повинний бути отриманий покупцем в обов'язковому порядку. Рахунок для оплати може передаватися покупцеві за допомогою факсу або електронної пошти й має силу оригіналу до фактичного його одержання покупцем у продавця. Остаточний розрахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений покупцем до 10 робочого дня місяця, наступного за звітним, на підставі накладної (акта), з урахуванням платежів, що надійшли від покупця протягом звітного місяця. Не оплата повністю або частково платежів, передбачених цим Договором, є простроченням покупця.

Відповідно до п. 5.1. Договору термін дії даного договору з дати його підписання й по З 1 грудня 2014 р. включно, а також до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Позивач зазначив, що виконав взяті на себе зобов'язання, щодо поставки пального тоді як відповідач порушив взяті на себе зобов'язання в зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 41300,09 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить суд стягнути із відповідача на користь відповідача 3% річних 3014,57 грн., інфляційні втрати в розмірі 25440,73 грн.

Відповідач заперечив проти задоволенні позовних вимог та зазначає, що у зв'язку з веденням на території Луганської області бойових дій, починаючи з 01.07.2014 відповідач не здійснював господарської діяльності.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище зазначене, суд не може дійти достовірного висновку, що позивачем було передано відповідачеві нафтопродукти, вартість яких просить стягнути позивач, оскільки відповідно до умов Договору , заправлення (передача палива) здійснюються на автозаправних станціях партнерів продавця, а також на автозаправних станціях продавця й супроводжується видачою чека термінала пред'явникові паливної картки, проте позивачем не надано доказів (чеків), які б підтверджували передачу пального.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 41300,09 грн. визнаються судом не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи , що вимога позивача про стягнення із відповідача 3% річних 3014,57 грн. та інфляційних втрат в розмірі 25440,73 грн. є похідними то вони також не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.2017

Суддя Мельник В.І.