ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Справа № 911/1639/17

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», м.Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Устимівський котельно-механічний завод», с.Устимівка Васильківського району Київської області

про стягнення 88 745,84 грн

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 01.06.2017 б/н)

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» (далі позивач, МКП «Чернівцітеплокомуненерго») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Устимівський котельно-механічний завод» (далі відповідач, ТОВ «Устимівський КМЗ»), у якій просить стягнути з останнього заборгованості за договором підряду у розмірі 88 745,84 грн та 1 600,00грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст.193, 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.526, 527, 549, 611 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), п.19 Порядком державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 (далі-Порядок №1764) та вказує, що відповідач порушив умови договору в частині вчасного надання послуг та надання відповідної документації, у звязку з чим йому було нарахована пеня.

Ухвалою суду від 01.06.2017 порушено провадження у справі (суддя Третьякова О.О.) та у порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК Україна) зобов'язано сторін надати суду докази, необхідні для вирішення спору.

На підставі розпорядження суду від 28.07.2017 №120-АР «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ», у звязку з перебуванням судді Третьякової О.О. у довготривалій відпустці, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №911/1639/17 визначена судді Янюк О.С., яка ухвалою суду від 28.07.2017 прийняла її до свого провадження.

На підставі ст.69 ГПК України строк вирішення спору продовжено на 15 календарних днів, про що винесено відповідну ухвалу від 27.09.2017.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався та у судовому засіданні оголошувалась перерва. Черговий розгляд справи призначений на 02.10.2017.

У судове засідання представник позивача не зявився, проте надіслав до суду клопотання від 02.10.2017 про проведення судового розгляду без його участі, яке суд визнав за можливе задовольнити. Водночас, у своєму клопотанні вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Під час судового засідання представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві (т.1 а.с.183-185) та додаткових поясненнях (т.2 а.с.10-11), зокрема зазначає, що оскільки п. 4.4.1 Договору не містить встановленого періоду для здійснення взаєморозрахунків, відповідач не був зобовязаний надавати позивачу акти виконаних робіт у термін до 30 днів. Відповідачем надано акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2016, підписаний сторонами 21.12.2016, що є доказом належного виконання зобовязання відповідачем згідно умов договору та чинного законодавства України. Аванс перерахований позивачем, відповідач використав для придбання матеріальних ресурсів, що підтверджується наданими позивачу довідкою про вартість виконаних будівельних робіт. Крім того, вказує, що позивачем невірно здійснений розрахунок пені. Просить у задоволені позову відмовити повністю.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

16.08.2016 між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (замовник) та ТОВ «Устимівський КМЗ» (підрядник) укладений договір №112 (з урахуванням додаткової угоди №1 від 21.12.2016, далі-Договір, т.1 а.с.12-16), відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобовязується відповідно до дефектних актів замовника розробити та надати кошторисну документацію власними та залученими силами (субпідряд) у відповідності до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та виконати роботи з капітального ремонту котла ПТВМ-30 ст.№1, реєстраційний №1339 на котельні «Південна-1» за адресою: проспект Незалежності, 127а в м.Чернівці (обєкт).

Склад та обсяг робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені затвердженою замовником кошторисно-технічною документацією, яка є невідємною частиною Договору (п.1.2 Договору).

Вартість усіх робіт та матеріальних ресурсів, згідно цього договору є твердою, встановлюється виходячи з цін, визначених на основі положень ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 і складає 3 000 000,00грн, в тому числі ПДВ 500 000,00 за рахунок коштів місцевого бюджету, згідно титульного списку на 2016 рік, ліміт асигнувань на 2016 рік складає 2 347 195,88 грн (п. 2 1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що термін виконання робіт: початок 16.08.2016, закінчення -30.12.2017.

Згідно з п.4.3.1 п.4.3 Договору замовник зобовязаний перерахувати аванс для придбання необхідних будівельних матеріалів в розмірі 30% платежів передбачених п. 2.1 Договору, що становить 900 000,00грн.

Як зазначено, у п.4.4.1 п.4.1 Договору: «Підрядник зобовязаний використати одержаний аванс протягом___днів на придбання матеріальних ресурсів. Після закінчення цього терміну надати замовнику акти виконаних робіт по формі КБ-2В, а невикористану суму авансу повернути замовнику».

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016.

На виконання п.1.2 Договору сторонами підписаний та затверджений зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва (форма №5) та визначена договірна ціна на капітальний ремонт обєкта, що здійснюється в 2016 році (т.1 а.с.17-20).

16.08.2016 замовник на виконання п.4.3.1 п.4.3 Договору перерахував на рахунок підрядника аванс у розмірі 900 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №162 (а.с.47). Фактично аванс був перерахований підряднику 19.08.2016 (т.1 а.с.110, абз.6 арк.40 акту).

21.12.2016 сторонами Договору підписані довідка про вартість виконаний будівельних робіт та витрат (КБ-3) та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (КБ-2в) на загальну суму 2 347 195,88 грн (т.1 а.с.21-41). Із змісту зазначеного акту вбачається, що прямі витрати, у тому числі, вартість матеріалів, виробів та конструкцій становить 1 411 568,89 грн.

22.12.2016 замовник повністю розрахувався за надані підрядником послуги, визначених в акті №1, що підтверджується платіжним дорученням №171 (т.1 а.с.48).

14.03.2017 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області складений відповідний акт ревізії фінансово-господарської діяльності МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за період з 01.08.2015 по 31.12.2016 (т.1 а.с.71-176).

Із змісту зазначеного акту вбачається, зокрема, що перевіркою дотримання умов попередньої оплати (аванси) будівельно-монтажних робіт встановлено, що в 2016 році 2 підрядними організаціями порушено взяті на себе зобовязання, внаслідок не повернення замовнику - МКП «Чернівцітеплокомуненерго» невикористаних коштів в сумі 1 330 068,74грн по закінченню терміну строком більше ніж три місяці, в т.ч. ТОВ «Устимівський котельно-механічний завод» в сумі 900 000,00 грн. чим порушено вимоги ч.3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», п. 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764, п. 4.4.1 договору №112, ч.1 ст.193 ГК України.

Також, замовником в 2016 році не проведено розрахунок пені 2 підрядним організаціям в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки з дня отримання бюджетних коштів (авансу), що призвело до не відображення в обліку та неотримання дебіторської заборгованості, та призвело до недотримання доходів замовником, зокрема, 91 726,00грн, чим порушено ст.230 ГК України, п. 9.1 Договору №112.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 317 ГК України визначено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Водночас з метою забезпечення цільового та ефективного використання державних коштів, для визначення механізму фінансування капітального будівництва за рахунок коштів державного бюджету затверджений Порядок №1764.

Відповідно до абз.2 п.19 Порядку №1764, замовник перераховує підряднику аванс, якщо це передбачено договором (контрактом). Розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику.

На виконання п. 4.3.1 Договору та п.19 зазначеного Порядку, позивач перерахував відповідачу 900 000,00грн авансу, який позивач повинен використати на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій.

Як зазначає позивач зазначені витрати відповідач повинен був зробити протягом 30 днів, оскільки зазначений строк визначений у п.4.4.1 Договору. Проте, із зазначеним твердженням суд не може погодитись із наступних підстав.

Так, під час судового засідання судом було досліджено оригінали Договорів, які були надані сторонами. Із змісту п.4.4.1 п. 4.4 Договору вбачається, що в частині визначення строку: у примірнику позивача зазначено «30 днів», які написані чорнильною ручкою (т.1 а.с.245-248); у примірнику відповідача містить «_____» без встановлення строку. Водночас, у матеріалах справи містить копія Договору, яка була додана саме позивачем до позовної заяви, із змісту якої вбачається, що п.4.4.1 п.4.1 Договору містить не заповнений «_____».

Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що під час укладення зазначеного Договору п.4.4.1 п.4.1 Договору сторонами не було встановлено строку, протягом якого відповідач повинен використати наданий позивачем аванс. А тому твердження позивача щодо наявного у відповідача 30-денного строку використання перерахованого авансу є помилковим.

Водночас, як вже зазначалось вище абз.2 п.19 Порядку №1764 встановлено, що підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що оскільки Договором не встановлений строк протягом якого відповідач повинен використати наданий позивачем аванс, то зазначений строк визначається Порядком №1764, та становить три місяці, до 19.11.2016.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як вже зазначалось вище, підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій. Так, у матеріалах справи наявні:

рахунок фактури від 22.08.2016 №СФ-355, видаткові накладні від 23.08.2016 № РН-373 на 473 564,10грн, від 14.09.2016 №РН-420 на 346 845,00грн, від 11.11.2016 №ЗР-545 на суму 70 590,02грн, платіжне доручення від 22.08.2016 №763 на загальну суму 875 500,12грн (т.2 а.с. 17-19, 25-26);

рахунок на попередню оплату від 28.10.2016 №10343852, платіжне доручення від 31.10.2016 №946 на суму 28 763,34грн (т.2 а.с.12, 37);

рахунок-фактура від 01.09.2016 №СФ-323, платіжне доручення від 01.09.2016 №194 на суму 26 096,24грн. Усього на загальну суму 930 359,70грн. Крім того, зазначені витрати відображені в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (т.1 а.с.22-41).

Отже, на підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем в порядку ст. 32-34 ГПК України доведено, що ним у встановлений Порядком №1764строк були використанні усі кошти (більше ніж 900 000,00грн) на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій. Доказів протилежного позивачем суду надано не було.

Твердження позивача, щодо надання відповідачем на виконання п.4.4.1 п.4.4 Договору акту прийняття-здачі робіт за формою КБ-2В лише 21.12.2016, то суд зазначає, що і в зазначених діях відповідача не вбачається порушення зобовязання, оскільки зазначеним пунктом не визначено терміну надання зазначених документів, а лише встановлюється момент початку виникнення зобовязання.

Відповідно до п. 9.1 Договору у разі порушення підрядником п. 4.4.1 Договору, він сплачує на користь замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки з дня отримання бюджетних коштів.

Ураховуючи те, що позивачем не доведено, що відповідач порушив свої зобовязання встановлені Договором та Порядком №1764, то підстав для застосування до останнього штрафних санкцій у вигляді пені, суд не вбачає.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, а відповідачем спростовано викладені у позові обставини, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33-34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.10.2017.