ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 р. Справа № 902/1107/15

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Білоуса В.В., суддів Нешик О.С., Матвійчука В.В..

при секретарі судового засідання Матущак О.В.,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом:Дочірнього підприємства із 100% іноземною інвестицією "Д`ЕСТАТЕ" (01054, м.Київ, вул.Воровського, буд.42-А)

до:Публічного акціонерного товариства "Вінницька кондитерська фабрика" (21001, Вінницька обл., м.Вінниця, вул.Гліба Успенського, буд.8)

про стягнення 1 138 074,77 грн.

за участю представників:

позивача : Філь Ю.В.- за довіреністю;

позивача : Величко О.В.- за довіреністю;

позивача : Хадсон Л.В.- за довіреністю;

позивача : Марочканич Т.Б.- за довіреністю;

відповідача : Пономарьов М.М.- за довіреністю;

відповідача : Ольшанецький Д.В.- за довіреністю;

судовий експерт: Казак О.М.- згідно посвідчення.

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство із 100% іноземною інвестицією "Д`ЕСТАТЕ" звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Вінницька кондитерська фабрика" про стягнення 1 138 074,77 грн..

14.02.2017 суддею Білоусом В.В. подано заяву про призначення колегії для розгляду справи № 902/1107/15.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів за вказаною заявою створено колегію для розгляду даної справи у складі головуючого судді Білоуса В.В., суддів: Міліціанова Р.В., Тісецького С.С..

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 14.02.2017 справу № 902/1107/15 прийнято судовою колегією до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2017 о 15:00 год..

Ухвалами суду від 02.03.2017 року та 30.03.2017 року, розгляд справи відкладався з об'єктивних причин. Окрім того, ухвалою суду від 30.03.2017 року було продовжено строк розгляду спору у справі № 902/1107/15 на 15 днів.

Розгляд справи № 902/1107/15 призначений на 06.04.2017 року не відбувся.

Ухвалою суду від 10.04.2017року розгляд справи призначено на 03.05.2017 року.

03 травня 2017 р. до голови суду Колбасова Ф.Ф. надійшла заява судді Білоуса В.В. з проханням ввести до складу судової колегії інших суддів для розгляду справи № 902/1107/15, оскільки члени колегії судді Тісецький С.С. та Міліціанов Р.В. перебували у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.05.2017 року на підставі автоматизованої системи авторозподілу зі складу колегії суддів виведено суддів Тісецького С.С. та Міліціанова Р.В. та введено до складу колегії суддів Банаська О.О. та Колбасова Ф.Ф.

Ухвалою суду від 03.05.2017 року колегією суддів прийнято справу до провадження з призначенням судового засідання на 01.06.2017 року.

01.06.2017 року розгляд справи № 902/1107/15 не відбувся, оскільки суддя Колбасов Ф.Ф. перебував у відпустці.

01.06.2017 р. надійшла заява судді Білоуса В.В. з проханням ввести до складу судової колегії іншого суддю для розгляду справи № 902/1107/15, оскільки член колегії суддів Колбасов Ф.Ф. перебував у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.06.2017 року на підставі автоматизованої системи авторозподілу зі складу колегії суддів виведено суддю Колбасова Ф.Ф. та введено до складу колегії суддів, суддю Тісецького С.С.

Ухвалою суду від 01.06.2017 року розгляд справи призначено на 06.07.2017 року.

06.07.2017 року розгляд справи № 902/1107/15 не відбувся, оскільки суддя Тісецький С.С. перебував у відрядженні.

Ухвалою суду від 07.07.2017 року, справу № 902//1107/15 було призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.07.2017 року.

31.07.2017 року надійшла заява судді Білоуса В.В. з проханням ввести до складу судової колегії інших суддів для розгляду справи № 902/1107/15, оскільки члени колегії суддів Банасько О.О. та Тісецький С.С. станом на 31.07.2017 року перебували у відпустці.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 31.07.2017 року на підставі автоматизованої системи авторозподілу зі складу колегії суддів виведено суддів Банасько О.О. та Тісецького С.С. та введено до складу колегії суддів, суддів Нешик О.С. та Матвійчука В.В..

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 31.07.2017 справу № 902/1107/15 прийнято судовою колегією до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.10.2017.

Представником позивача в судовому засіданні 02.10.2017 подано заяву про відвід судовим експертам Гаврилюку О.М. та Казаку О.М..

Вказана заява мотивована тим, що відповідачем на обгрунтування своїх заперечень було подано до суду: Висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно- технічного дослідження № 1653/15-21 від 21 вересня 2015 року, виконаного Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (надалі Висновок № 1); Висновок експертного дослідження за результатами проведення електротехнічного та пожежного дослідження № 1654/1655/15-21 від 21 вересня 2015 року , виконаного Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України (надалі - Висновок №2). Зазначає про те, що дані висновки є такими, що виконані з грубими порушеннями, наведені у них висновки є явно необгрунтованими, а в деяких випадках висновки надавалися по тим питанням, які взагалі не стосуються позивача, вказує про те що це свідчить про упередженість експертів цієї експертної установи на користь позивача. Вказує про те, що в обох висновках грубо порушена методологія дослідження. Зазначає про те, що вказані експерти у наведених висновках допустилися багатьох критичних помилок, що свідчить про існування на той час їх упередженості на користь замовника досліджень, яким являвся відповідач. Вказує про те, що той факт, що вказані експерти вже раніше надавали свої експертні висновки, сутністю яких була відповідь на ті самі питання, по яким проводилася експертиза, і ці висновки, попри значні недоліки досліджень, були негативними щодо проекту позивача, а також зазначає те, що: кожен експерт має свою професійну гідність та ділову репутацію, у зв'язку з чим буде відстоювати свою попередню позицію виключно із суб'єктивних міркувань, побоюючись за власну репутацію та маючи страх виявитися некомпетентним, то, за таких обставин, проведення цими експертами судової експертизи було неможливим, оскільки експерти свідомо чи не свідомо намагалися відстояти свою попередню позицію з тих же самих питань, а тому не могли не бути суб'єктивними. Вказує про те, що у зв'язку з цим, у їхніх висновках присутній суто власний інтерес у підтвердженні раніше наданих висновків, а тому у діях експертів неминуче була присутня суб'єктивна складова, що апріорі виключає їх об'єктивність. Зазначає про те, що за таких обставин, експерти, будучи живими людьми зі своїми страхами та власними професійними та іншими інтересами, не могли бути незалежними та об'єктивними, оскільки повністю залежали від своїх попередніх висновків, а тому вони мають заінтересованість у вирішення справи на користь відповідача, оскільки в такий спосіб вони зможуть відстояти свою професійну честь та ділову репутацію, захистити себе від підозр у некомпетентності та упередженості, а отже, не були та не можуть бути об'єктивними. Вказує про те, що з цих підстав, щоб усунути будь-які сумніви у їх упередженості та об'єктивності, вони, діючи добросовісно, зобов'язані були взяти самовідвід, але цього не зробили, тим самим підтвердивши свою упередженість та порушення принципів ст.З ЗУ "Про судову експертизу", а тому проведення ними експертизи суперечило ст.З ЗУ "Про судову експертизу", що ставить під обгрунтований сумнів її результатів в цілому.

Представники відповідача в судовому засіданні проти вказаної заяви заперечили.

Суд, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідач у відзиві на позов, в своїх запереченнях послався на висновки досліджень проведених Вінницьким відділенням Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за замовленням відповідача.

Згідно ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно п.1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта)), у якому обов'язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об'єкти, що підлягають дослідженню. Підставою для проведення експертного дослідження є письмова заява (лист) замовника (юридичної або фізичної особи) з обов'язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв'язанню, а також об'єктів, що надаються.

Разом з тим, суд, з огляду на те, що висновки вказаних досліджень не є висновками судової експертизи в розумінні ст.1 Закону України "Про судову експертизу", ст.41 ГПК України, оскільки підставою для їх проведення був не процесуальний документ а звернення відповідача, експерти не попереджалися про кримінальну відповідальність передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків, не взяв їх до уваги та не розцінював як висновки судової експертизи.

Представником позивача в судовому засіданні 29.09.2015 р. подано клопотання про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи, в якому позивач просив доручити проведення експертизи судовому експерту Непоп О.М. товариства з обмеженою відповідальністю "Київське бюро судових експертиз та досліджень "Константа" або Українському науково - дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ.

В судовому засіданні 29.09.2015 р. було частково задоволено клопотання позивача про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи в частині призначення експертизи та в частині поставлення на вирішення експертизи питань викладених в клопотанні позивача та відхилено в частині доручення проведення експертизи судовому експерту Непоп О.М. товариства з обмеженою відповідальністю "Київське бюро судових експертиз та досліджень "Константа" або Українському науково - дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, оголошено в судовому засіданні, що з огляду на те, що згідно п.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування, доцільно буде доручити проведення експертизи Вінницькому відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 29.09.2015 р. у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

При визначенні переліку питань поставлених на вирішення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 29.09.2015 р., судом було враховано питання які були надані обома сторонами.

Згідно ст.11 Закону України "Про судову експертизу" не може залучатися до виконання обов'язків судового експерта особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною, а також та, яка має не зняту або не погашену судимість, або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення або дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта. Інші обставини, що забороняють участь особи як експерта в судочинстві, передбачаються процесуальним законодавством.

Згідно ст.31 ГПК України сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право заявити відвід судовому експерту, якщо він особисто, прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи, якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, а також з мотивів його некомпетентності. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у випадку, коли про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Відтак, законом не передбачена заборона чи обов'язок самовідводу експерта у випадку проведення експертом дослідження до проведення судової експертизи.

Разом з тим, доводи позивача про те, що судові експерти є упередженими та зацікавленими при дачі висновків є необгрунтованими, оскільки вказані норми закону містять вичерпний перелік підстав для заявлення відводу експерта. Саме лише зазначення позивачем в заяві, однією із підстав заявлення відводу експертам, проведення вказаними експертами дослідження на замовлення відповідача, як припущення у їх упередженості щодо дачі неправдивих висновків судової експертизи є безпідставним, оскільки вказані особи (експерти) попереджалися судом (ухвала від 29.09.2015 р.) про кримінальну відповідальність передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Проведення цими експертами експертного дослідження до призначення судової експертизи ухвалою суду суд не розцінює як обставину яка свідчить про зацікавленість цих експертів при наданні висновків судової експертизи.

Станом на 02.10.2017 р. позивачем не доведено належними засобами доказування (вирок суду) упередженість чи зацікавленість судових експертів при проведенні судової експертизи у даній справі, призначеної ухвалою суду від 29.09.2015 р..

Окрім того, твердження позивача про некомпетентність експертів судом до уваги не беруться з огляду на те, що Гаврилюк О.М. та Казак О.М. є атестованими експертами державної експертної установи, а саме Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Позивачем не доведено належними засобами доказування некомпетентність експертів Гаврилюка О.М. та Казака О.М. (рішення про позбавлення свідоцтва, тощо).

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вказані норми процесуального закону, суд не бере до уваги доводи позивача про допущення порушень та недоліків у висновках експертизи, оскільки станом на 02.10.2017 р. суд не давав оцінку висновкам експертизи як доказам в розумінні ст.32 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід судовим експертам Гаврилюку О.М. та Казаку О.М..

Окрім того, згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач 02.03.2017 вже звертався до суду із аналогічною заявою про відвід судовим експертам за результатами розгляду якої ухвалою суду від 02.03.2017 відмовлено в задоволенні заяви позивача про відвід судовим експертам Гаврилюку О.М. та Казаку О.М., тому суд розцінює заяву позивача від 02.10.2017 про відвід судовим експертам Гаврилюку О.М. та Казаку О.М. як зловживання позивачем своїми правами.

Керуючись ст.ст. 22, 31, 32, 41, 43, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України , -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви позивача від 02.10.2017 про відвід судовим експертам Гаврилюку О.М. та Казаку О.М..

2. Копії ухвали надіслати позивачеві, відповідачеві, Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз рекомендованими листами.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Нешик О.С.

Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01054, м.Київ, вул.Воровського, буд.42-А)

3 - відповідачу (21001, Вінницька обл., м. Вінниця, вул.Гліба Успенського, буд.8)

4 - Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Батозька, 1, м. Вінниця)