КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа№ 911/378/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Гончарова С.А.

Яковлєва М.Л.

За участю секретаря судового засідання Ляховенка М.Д.

та представників:

від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України": Жорова Л.М. - довіреність № 271/16 від 27.12.2016;

розглянувши матеріали апеляційних скарг Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017

у справі № 911/378/17 (суддя ЛопатінА.В.)

за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017 порушено провадження у справі № 911/378/17 про банкрутство Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"; визнано Дочірню компанію „Газ-України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" кредитором Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 3 872 497,73 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича; заяву арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про участь у даній справі залишено без задоволення; вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави, вирішені інші процесуальні питання.

Дана ухвала мотивована тим, що загальна сума заборгованості Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" перед Дочірньою компанією „Газ-України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" становить 3 872 497,73 грн. та підтверджуються рішеннями суду у справах № 26/004-12 та № 8/002-09, судовими наказами виданими на виконання вказаних рішень та постановами ВДВС. При цьому, грошові вимоги кредитора не задоволені боржником на протязі трьох місяців від встановленого законодавством моменту їх погашення. Разом з цим, Господарський суд Київської області зазначив, що рішення суду у справі № 13/110-11, на яке посилається ініціюючий кредитор обґрунтовуючи безспірні вимоги до боржника, є виконаним в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07. 2017 у справі № 911/378/17 і прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" про порушення справи про банкрутство відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом порушено загальні принципи судочинства, закріплені ст. 125 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України, а також ст.ст. 32, 43 ГПК України без належного з'ясування та обговорення усіх обставин справи.

Скаржник зазначає, що суддею не було враховано норми Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі за текстом Закон № 1730), відповідно до якого заборгованість по справі № 8/002-09 підлягає реструктуризації строком на 60 місяців рівними частками.

Крім цього, скаржник стверджує, що за судовим рішенням № 26/004-12 основна заборгованість відсутня, а отже згідно ч. 3 ст. 7 Закону України № 1730 неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 (в складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.) апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 року у справі № 911/378/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику без розгляду по суті на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

16.08.2017 Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Одночасно скаржник порушив клопотання про поновлення строків на подання апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений у зв'язку з усуненням недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017, 08.08.2017 (згідно поштового штемпелю на конверті) Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" також звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 31/13-3159 від 07.08.2017, в якій просить суд змінити ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 по справі № 911/378/17 в частині визначення безспірних грошових вимог Компанії в розмірі 3 872 497, 73 грн. та визнати безспірні грошові вимоги ДК "Газ України" в розмірі 6 596 215, 64 грн. Разом з тим, скаржник подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що без ознайомлення з мотивувальною частиною оскаржуваного рішення, яке отримано 26.07.2017, скаржник не мав можливості у повній мірі обґрунтувати свої доводи викладені в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала, в частині розміру безспірних грошових вимог ДК "Газ України" до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", відповідно до ст. 104 ГПК України, прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно зменшив розмір безспірних грошових вимог із заявлених Компанією 6 596 215,64 грн. до 3 872 497,73 грн., оскільки в рахунок погашення заборгованості в межах справи № 13/110-11 надійшло тільки 180 695,42 грн. При цьому, апелянт відмічає, що факт перерахування коштів на рахунок органів ДВС не є доказом погашення заборгованості перед ДК "Газ України", оскільки зобов'язання вважається виконаним з дати перерахування коштів стягувачу і отримання їх останнім, а не стягнення їх органами ДВС з рахунку боржника.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.08.2017 у справі № 911/378/17 сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017 апеляційні скарги Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 прийнято до провадження. Обєднано апеляційні скарги Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 в одне апеляційне провадження. Розгляд апеляційних скарг призначено на 05.09.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.09.2017, здійсненому у зв'язку з перебування суддів Остапенка О.М. та Пантелієнка В.О., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, у справі № 911/378/17 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Гончарова С.А., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 апеляційні скарги Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 прийняті до провадження у визначеному складі колегії суддів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВГСУ № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення може прийматися тільки тим суддею (суддями), який брав участь у розгляді справи з його початку. В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи зміну складу суду (згідно протоколу від 05.09.2017), розгляд апеляційних скарг Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" починається з початку, а отже, заново розпочинається й перебіг строку вирішення спору.

05.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від КП "Управління житлово-комунального господарства" надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останнє зазначає, що судом не визнано факт того, що на час розгляду справи з боку КП "Управління житлово-комунального господарства" було направлено 6 заяв про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, зокрема і по справам, згідно яких кредитор обґрунтовує свої безспірні вимоги. А отже, за твердженням останнього, борг КП "Управління житлово-комунального господарства" перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" взагалі відсутній.

05.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого остання просить суд апеляційну скаргу КП "Управління житлово-комунального господарства" залишити без задоволення.

В судовому засіданні 05.09.2017 оголошено перерву до 12.09.2017.

12.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" надійшло клопотання про оголошення перерви по справі, в зв'язку з надання доказів повного виконання наказу Господарського суду Київської області № 13/110-12.

12.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надійшло клопотання про доручення додаткових доказів, відповідно до якого остання просить суд визнати обґрунтованим неможливість подання суду першої інстанції додаткових доказів з причин, що не залежали від кредитора та долучити до матеріалів справи додані докази.

12.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від КП "Управління житлово-комунального господарства" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, згідно з якими останнє просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та задовольнити апеляційну скаргу КП "Управління житлово-комунального господарства".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 продовжено строк розгляду апеляційних скарг Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" та Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 на п'ятнадцять днів; розгляд апеляційних скарг відкладено на 03.10.2017.

В судовому засіданні 03.10.2017 представником ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" подано клопотання про долучення додаткових доказів, а саме, лист Славутицького МВ ДВС ГТУЮу Київській області № 3595 від 03.10.2017 відповідно до якого останнє повідомляє, що заборгованість по наказу № 13/110-11 станом на 03.10.2017 становить 2 735 977,49 грн. Обґрунтовуючи неможливість подання даних доказів до суду першої інстанції Компанія зазначає, що в день винесення оскаржуваної ухвали (06.07.2017) була відсутня офіційна відповідь органів ДВС.

Колегія суддів розглянувши клопотання ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, враховуючи положення ст. 101 ГПК України, вважає за необхідне долучити подані докази до матеріалів справи, оскільки скаржником було належним чином обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції.

В судовому засіданні 03.10.2017 оголошено перерву до 05.10.2017.

В судовому засіданні 05.10.2017 представник ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги боржника заперечував.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи, що участь в судовому засіданні, відповідно до ст. 22 ГПК України є правом, а не обов'язком сторони та беручи до уваги, що розгляду спору обмежений процесуальними строками, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг за відсутності представника боржника за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 05.10.2017 згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши думку представника ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підлягають задоволенню, вимоги апеляційної скарги Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" - не підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає зміні з огляду на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, основне завдання підготовчого засідання полягає у з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на підставі ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

До заяви про порушення справи про банкрутство ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на підтвердження безспірності своїх вимог до боржника долучило:

1) - рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2012 у справі № 26/004-12. Згідно якого стягнуто з Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 6 561 475,40 грн. основного боргу, 468 449,20 грн. пені, 235 841,02 грн. інфляційної складової боргу, 106 041,96 грн. 3% річних, 56 460,00 грн. судового збору.

- рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2009 у справі № 8/002-09. Згідно якого стягнуто з Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" на користь Дочірнього підприємства „Газ-тепло" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 6 825 327,43 грн. основного боргу, 25 500,00 грн. витрат по миту та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

- рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2011 у справі № 13/110-11. Згідно якого стягнуто з КП "Управління житлово-комунального господарства" на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз Україна" 2 125 774,94 грн. основного боргу, 433 852,73 грн. інфляційних збитків, 164 090,27 грн. - 3% річних, а також судові витрати: 25 500,00 грн. державного мита та 222,66 витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2012 р. у справі № 13/110-11 стягнуто з Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 163 140,47 грн. пені, 13,34 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 815,70 грн. держаного мита за перегляд справи судом апеляційної інстанції, 1 631,40 грн. судового збору за перегляд справи судом касаційної інстанції та 1 631,40 грн. судового збору за перегляд справи Верховним Судом України.

2) - наказ Господарського суду Київської області від 20.02.2012 у справі № 26/004-12, який стягувачем було пред'явлено до виконання, після чого постановою ДВС ГУ юстиції у Київській області від 19.04.2012 відкрито виконавче провадження за вказаним судовим наказом.

- наказ Господарського суду Київської області від 27.02.2009 у справі № 8/002-09, який стягувачем було пред'явлено до виконання, після чого постановою ДВС ГУ юстиції у Київській області від 03.06.2009 відкрито виконавче провадження за вказаним судовим наказом.

- наказ Господарського суду Київської області від 10.01.2012 у справі №13/110-11, який стягувачем було пред'явлено до виконання, після чого постановою ВДВС Славутицького міського управління юстиції від 25.07.2012 відкрито виконавче провадження за вказаним судовим наказом.

Разом з тим, як зазначає кредитор та вбачається з матеріалів справи, з дати відкриття виконавчого провадження суму заборгованості згідно з рішенням суду від 02.02.2012 у справі № 26/004-12 зменшено на 7 085 868,80 грн., в тому числі: списано судові витрати в розмірі 56 460,00 грн., основного боргу в сумі 6 561 475,40 грн. та пеню в сумі 467 933,40 грн. Таким чином, станом на дату звернення до місцевого господарського суду загальна сума заборгованості за вказаним рішенням становила 342 398,78 грн., з яких: 515,80 грн. пені, 106 041,96 грн. 3% річних, 235 841,02 грн. інфляційних втрат.

З моменту відкриття виконавчого провадження у справі № 8/002-09 сума заборгованості зменшена на 3 320 330,68 грн., в тому числі: держмито у розмірі 25 500,00 грн., витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 118,00 грн., частково основний борг в розмірі 3 294 712,68 грн. Таким чином, станом на дату звернення до місцевого господарського суду сума заборгованості за вказаним рішенням становила 3 530 614,75 грн., які є основним боргом.

З моменту відкриття виконавчого провадження у справі № 13/110-11 сума заборгованості зменшена на 180 695,42 грн. Таким чином, станом на дату звернення до місцевого господарського суду сума заборгованості за вказаним рішенням, без врахування пені становила 2 723 717,91 грн.

Загальна сума заборгованості боржника без врахування пені, за твердженнями кредитора, становить 6 596 215,64 грн.

Розглянувши заяву кредитора про порушення справи про банкрутство боржника суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали рішення суду у справі № 13/110-11 виконано в повному обсязі, що підтверджується поданими боржником платіжними дорученнями та банківськими виписками. Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що дані висновки місцевого господарського суду є передчасними, оскільки зроблені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Господарський суд Київської області ухвалою від 13.02.2017, зокрема, зобов'язав заявника подати до суду довідку Державної виконавчої служби України щодо стану виконавчих проваджень по виконанню судових рішень у справах № 26/004-12, № 8/002-09, № 13/110-11.

21.02.2017 заявник направив до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяви щодо надання довідки про стан виконавчого провадження (а.с. 205-209, т. 1).

Станом на час прийняття оскаржуваної ухвали відповідних довідок Державної виконавчої служби України заявником до суду подано не було.

При цьому, 03.10.2017 ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз Україна" подало до суду апеляційної інстанції лист Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 3595 від 03.10.2017 у якому ВДВС повідомляє, що станом на 03.10.2017 заборгованість по наказу № 13/110-11 від 10.01.2012 становить 2 735 977,49 грн.

З наведеного слідує, що рішення суду у справі № 13/110-11 виконано лише частково, заборгованості за вказаним рішенням, без врахування пені становить 2 723 717,91 грн., а отже Господарський суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір грошових вимог із заявлених 6 596 215,64 грн. до 3 872 497,73 грн.

Крім того, колегія суддів погоджується з твердженнями скаржника - ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз Україна" та вважає, що факт перерахування коштів на рахунок органів ДВС не є доказом погашення заборгованості перед ДК "Газ України", оскільки зобов'язання вважається виконаним з дати перерахування коштів стягувачу і отримання їх останнім, а не стягнення їх органами ДВС з рахунку боржника.

Також слід відмітити, що при порушенні справи про банкрутство перевіряється сам факт наявності невиконання наказу суду, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та факт несплати боргу через три місяці після встановленого строку для їх погашення. Перевірка обставин, щодо виконання або неналежного виконання наказу а також контроль за здійсненням заходів державною виконавчою службою по примусовому виконанню судового наказу, при порушенні справи про банкрутство не розглядається судом при вирішенні питання щодо можливості порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України у справах: № 922/3903/14 від 10.02.2015; № 5013/1313/12 від 20.02.2013; № 916/2543/13 від 12.02.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник - Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" здійснює наступні види діяльності: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; виробництво електроенергії; розподілення електроенергії; забір очищення та постачання води; будівництво житлових та нежитлових будівель.

При цьому, як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді останній просить відмовити у порушенні справи про банкрутство Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства". В обґрунтування своїх доводів зазначає, що КП "УЖКГ" являється єдиним підприємством, яке надає послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення споживачам міста Славутич, а отже, згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 15 від 18.12.2009 провадження у даній справі про банкрутство підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 1 статті 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час розгляду справи про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності, що має суспільну або іншу цінність для територіальної громади, орган місцевого самоврядування може звернутися до господарського суду з клопотанням не застосовувати до такого суб'єкта передбачені цим Законом процедури та припинити провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 статті 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до клопотання додається рішення ради органу місцевого самоврядування, прийняте виключно на її пленарному засіданні, про незастосування до відповідного суб'єкта підприємницької діяльності передбачених цим Законом процедур та припинення провадження у справі про банкрутство, а також гарантії задоволення всіх вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями боржника.

Таким чином, припинення процедур банкрутства суб'єктів підприємницької діяльності, що мають суспільну, іншу цінність або особливий статус можливе за клопотанням органу місцевого самоврядування з обов'язковим наданням зазначеним органом відповідних гарантій.

В п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України" від 18.12.09 № 15 вказано, що провадження у справі про банкрутство комунальних унітарних підприємств, що є об'єктами комунальної власності, стосовно яких на пленарному засіданні відповідної ради органів місцевого самоврядування прийнято рішення про заборону їх банкрутства, підлягає припиненню на підставі пункту 11 частини першої статті 80 ГПК, частини восьмої статті 5, 40 Закону в їх системному розумінні.

Проте, всупереч зазначених норм, боржником не надано документів в підтвердження того, що останнє має суспільну або іншу цінність для територіальної громади та не надано рішення пленарного засідання ради органу місцевого самоврядування про заборону банкрутства КП "Управління житлово-комунального господарства".

Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє клопотання органу місцевого самоврядування про незастосування до відповідного суб'єкта підприємницької діяльності передбачених цим Законом процедур, а також гарантії задоволення всіх вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями.

Отже, Господарський суд Київської області дійшов обґрунтованого висновку стосовно відсутності підстав, які б унеможливлювали порушення провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі КП "Управління житлово-комунального господарства", як на підставу відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство, посилається на приписи Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі Закон № 1730) зазначаючи при цьому, що заборгованість КП "УЖКГ" по справі № 8/002-09 підлягає реструктуризації.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1730 дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 1730 визначено, що процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 1730 визначено, що заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість) - кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Закону № 1730 для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Вказана норма кореспондується з абз. 12 ч.1 ст.1 Закону № 1730, яким визначено, що учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 1730 для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються:

- копії установчих документів;

- копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності;

- копії балансу підприємства (організації) та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період;

- довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період;

- копії актів звіряння взаєморозрахунків;

- розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не юширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію -вселенню).

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості.

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на : фіційному веб-сайті цього органу.

Частиною 4 ст. З Закону № 1730 визначено, що порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів від 21.02.17 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром.

Пунктом 5 цієї постанови передбачено, що рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається Мінрегіону або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що учасниками процедури врегулювання заборгованості є виключно ті теплопостачальні та теплогенеруючі організації і підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, які включені до реєстру, а отже, подали до відповідного центрального органу виконавчої влади заяву та документи, згідно з визначеним Законом переліком, та щодо яких органом центральної виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово- комунального господарства, прийнято рішення про включення до реєстру.

Проте, станом на дату винесення оскаржуваної ухвали та постанови Київського апеляційного господарського суду КП "Управління житлово-комунального господарства" не було надано доказів участі у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом № 1730 порядку, та, відповідно, не надано доказів включення підприємства боржника до відповідного реєстру.

Таким чином, твердження скаржника (КП "УЖКГ") стосовно того, що заборгованість по справі № 8/002-09 підлягає реструктуризації є необґрунтованими, оскільки останнім не надано доказів участі у процедурі врегулювання заборгованості згідно якої здійснюється списання та/або реструктуризація заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ.

Судова колегія звертає увагу скаржника, що суд не наділений правом самостійно збирати докази у справі, а отже доводи апелянта стосовно того, що реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії знаходиться в відкритому доступі і місцевий господарський суд міг самостійно перевірити чи знаходиться КП «УЖКГ» в даному реєстрі, є необґрунтовані та не відповідають нормам процесуального права.

Окрім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника стосовно того, що заборгованість у справі № 26/004-12 не повинна рахуватись, так як є списаною на підставі ч. 3 ст. 7 Закону № 1730, оскільки по-перше, КП «УЖКГ» не надало доказів участі у процедурі врегулювання заборгованості згідно якої здійснюється списання та/або реструктуризація заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, по-друге, дана норма передбачає списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів, річних лише у разі, якщо основна заборгованість погашена до набрання чинності Законом № 1730 (аналогічної правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду № 904/1075/16, № 914/996/15, № 908/2315/16).

Разом з тим, не відповідають обставинам справи доводи скаржника стосовно того, що місцевим господарським судом не визнано факт того, що позивачем було направлено 6 заяв про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

Як слушно наголошено у рішенні ЄСПЛ Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010, no. 4241/03: "Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод".

За наведеного в постанові, враховуючи, що безспірні грошові вимоги ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз Україна" до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" становлять 6 596 215,64 грн. (не менше трьохсот мінімальних заробітних плат), що підтверджується судовими рішеннями, судовими наказами та постановами відділів ДВС та не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, Господарський суд Київської області дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства".

Крім того, суд першої інстанції (здійснивши конкурс арбітражних керуючих, якими подано заяви на участь у даній справі) правомірно призначив у справі визначеного автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих - арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича.

В силу ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 - 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складається з фактів - підстав позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні первинними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" не підлягає задоволенню, оскільки доводи скаржника не доводять тих обставин, на які посилається останній; апеляційна скарга Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, так як доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, підтверджені належними та допустимими доказами; ухвала Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 в частині визнання Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" кредитором боржника з безспірними вимогами у розмірі 3 872 497,73 грн. підлягає зміні (п. 4 ст. 103 ГПК України) у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи (ч. 1 п. 1 ст. 104 ГПК України).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на боржника.

Керуючись статтями 4-1, 32-34, 43, 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 - задовольнити.

3. Пунк 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 змінити, виклавши його в наступній редакції:

„Визнати Дочірню компанію „Газ-України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" кредитором Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 6 596 215,64 грн.".

4. В інший частині ухвалу Господарського суду Київської області від 06.07.2017 у справі № 911/378/17 залишити без змін.

5. Матеріали справи № 911/378/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.А. Гончаров

М.Л. Яковлєв