ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Справа № 915/1087/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Ковтонюк Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради
на рішенняГосподарського суду Миколаївської області від 22.12.2016
та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017
у справі№ 915/1087/16 Господарського суду Миколаївської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота"
ДоУправління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради
Прозобов'язання вчинити дії,
за участю представників від позивача: від відповідача: не з'явилися, не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2016 у справі № 915/1087/16 (суддя Семенчук Н.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 (у складі колегії суддів: Савицького Я.Ф.- головуючого, Ліпчанської Н.В., Головея В.М.) задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про зобов'язання вчинити дії; зобов'язано Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради протягом 10 днів після набрання чинності рішенням суду здійснити дії, передбачені частиною четвертою статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме: розмістити в друкованих засобах масової інформації газеті "Вечерний Николаев" та на веб-сайті Миколаївської міської ради оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Севастопольській, 61-а/15 в місті Миколаєві.

Не погоджуючись із вказаними рішенням та постановою, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 915/1087/16, і прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" 24.03.2016 отримало лист від Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради щодо укладення з ним в найкоротший термін договору оренди нежитлового приміщення по вул. Севастопольська, 61-а в м. Миколаєві.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" листом № 109 31.03.2016 звернулось до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, в якому просило надати в оренду нежитлове приміщення, площею 287,6 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Севастопольська, 61-а в м. Миколаєві (нова адреса вул. Севастопольській, 61-а/15 в м. Миколаєві відповідно до рішення виконкому від 11.04.2016 № 303).

Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради листом від 20.04.2016 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" про те, що питання щодо оренди вказаного нежитлового приміщення знаходиться на розгляді постійної комісії міської ради з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності та благоустрою міста, а відповідно до листа від 16.05.2016 відповідач повідомив про те, що питання оренди нежитлового приміщення розглянуто на комісії, а процедура укладення договору оренди буде здійснюватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та діючого Положення.

Згідно із протоколом постійної комісії міської ради з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності та благоустрою міста від 26.04.2016 комісією розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" щодо надання в оренду спірного нежитлового приміщення та вирішено погодити позивачу надання його в оренду для розміщення робітників та технічного персоналу строком на 1 рік.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" 04.08.2016 звернулось до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради з листом, в якому просило укласти договір оренди спірного нежитлового приміщення та вказало на порушення відповідачем вимог законодавства та прав позивача на укладання договору оренди.

Відповідач на вказане звернення направив на адресу позивача лист від 02.09.2016, яким зазначив, що укласти договір оренди нежитлового приміщення із Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" немає можливості, оскільки вирішується питання щодо розміщення у вказаних приміщеннях бюджетної організації.

Звертаючись із позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕК "Забота" зазначало, що отримало згоду постійної комісії та управління на укладення договору оренди відповідно до норм чинного законодавства, а відповідач в строк до 03.05.2016 повинен був розмістити відповідне оголошення про оренду нежитлового приміщення та в строк до 13.05.2016 приймати заяви на оренду приміщення від інших заявників, як передбачено частиною першою статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Позивач просить зобов'язати Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради протягом 10 днів після набрання чинності рішенням суду здійснити дії, передбачені частиною четвертою статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме: розмістити в друкованих засобах масової інформації газеті "Вечерний Николаев" та на веб-сайті Миколаївської міської ради оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Севастопольській, 61-а/15 в місті Миколаєві.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 5.1 Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва (далі Положення) особи які бажають отримати в оренду комунальне майно, подають заяву відповідно до вимог чинного законодавства. До заяви додаються: копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб; копії установчих документів (для юридичних осіб); копія довідки органу статистики про включення до ЄДРПОУ (для юридичних осіб); копія паспорту (стор. 1, 2, 11) та копія ідентифікаційного коду (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності); копія витягу з реєстру платників податків на додану вартість або єдиного податку; згода на збір та обробку персональних даних; копія ліцензії на здійснення окремого виду діяльності (у випадку, якщо заявник має намір займатись в орендованому приміщенні діяльністю, що підлягає ліцензуванню); узгодження балансоутримувача (департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради за необхідністю) щодо можливості передачі в оренду майна.

Перелічені документи подаються засвідченими заявником, який несе відповідальність за їх достовірність. (п. 5.3 Положення).

Згідно із п. 5.6 Положення Управління за наявності документів, зазначених у пункті 5.3 цього Положення надає на розгляд постійної комісії міської ради з питань управління комунальною власністю міста (далі - постійна комісія) відповідні заяви з усіма доданими до них документами. Постійна комісія розглядає заяви з усіма доданими до них документами, подані їй Управлінням, надає рекомендації щодо можливості передачі майна в оренду. Причина відмови зазначається в рекомендації постійної комісії (п. 5.7 Положення).

Пунктом 5.8 Положення передбачено, що письмова відповідь щодо можливості або неможливості надання об'єкта в оренду надається заявнику державним адміністратором протягом 30 днів після надходження відповідної заяви.

Відповідно до п. 5.9 Положення заявнику може бути відмовлено в передачі комунального майна в оренду у випадку, якщо: прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об'єктів; об'єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій, згідно із рішенням Кабінету Міністрів України чи органів місцевого самоврядування; орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на укладення договору оренди; орендодавець прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою; орган Антимонопольного комітету України не дає згоди, виходячи з наступних підстав: підприємство, його структурний підрозділ, щодо цілісного майнового комплексу якого надійшла заява про оренду, або ініціатор укладення договору оренди згідно із законодавством займають монопольне становище на ринку; внаслідок укладення договору оренди підприємець або група підприємців можуть зайняти монопольне становище на ринку; сумарна вартість активів або сумарний обсяг реалізації товарів (робіт, послуг), що належать об'єкту оренди та ініціаторові укладення Договору оренди, перевищують показники, визначені законодавством; є інші підстави, передбачені законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з протоколу постійної комісії міської ради з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності та благоустрою міста № 15 від 26.04.2016 вбачається, що комісією вирішено погодити ТОВ "ЖЕК Забота" надання в оренду нежитлового приміщення площею 287,6 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Севастопольська, 61-а в м. Миколаєві (нова адреса вул. Севастопольській, 61-а/15 в м. Миколаєві відповідно до рішення виконкому від 11.04.2016 № 303), для розміщення робітників та технічного персоналу, строком на 1 рік.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 109 від 31.03.2016 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, в якому просить надати в оренду нежитлове приміщення, площею 287,6 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Севастопольська, 61-а в м. Миколаєві (нова адреса вул. Севастопольській, 61-а/15 в м. Миколаєві відповідно до рішення виконкому від 11.04.2016 № 303).

Письмова відповідь щодо можливості або неможливості надання об'єкта в оренду надається заявнику державним адміністратором протягом 30 днів після надходження відповідної заяви (п. 5.8 Положення). Проте матеріали справи свідчать, що в порушення визначених Положенням строків, а саме в період з 01.04.2016 по 01.05.2016 на адресу позивача письмова відповідь щодо можливості або не можливості надання об'єкта в оренду від відповідача не надходила.

Частиною 4 ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна.

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу на його звернення від 31.03.2016 № 109 не надана письмова відповідь щодо можливості або неможливості надання об'єкта в оренду в строк, визначений п. 5.8 Положення. При цьому не відмовлено в передачі комунального майна в оренду, як передбачено п. 5.9 Положення.

Відповідач не надав доказів того, що орендодавець прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою, тому суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що посилання відповідача на абз. 4 ч. 4 ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна є безпідставним.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що листом № 587/10.01-07/16 від 16.05.2016 Управління з використання та розвитку комунальної власності повідомило ТОВ "ЖЕК Забота", що питання оренди нежитлового приміщення розглянуто на комісії, отримано погодження комісії, а процедура укладання договору оренди буде здійснюватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і діючого Положення, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що Управлінням з використання та розвитку комунальної власності в порушення строків визначених ч. 4 ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна та Положення не розміщено інформацію в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавця оголошення про намір передати вказане майно в оренду, чим порушено процедуру укладання договору оренди, передбачену законодавством та право позивача на отримання в орендне користування нежитлове приміщення.

Проте висновки судів є передчасними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову повинен кореспондувати зі способами захисту права.

Під способами захисту права розуміються заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондує з приписами статті 20 ГК України. Таким чином у розумінні приписів наведених норм суб'єкт, право якого порушене може захистити його у конкретний спосіб, що передбачений законом або договором.

Способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу, які передбачені законом (договором) спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів.

Судами не встановлено, чи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням законодавства у спірних правовідносинах та чи призводить до відновлення такого права.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа -передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і відповідно до вимог чинного законодавства вирішити спір.

Відповідно до частини 1 статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 915/1087/16 частково задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 915/1087/16 Миколаївської області скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Карабань В.Я.
Ковтонюк Л.В.