РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017№910/11871/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТБ-ПАРТНЕР»

про стягнення 49 987,20 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Ашмінець І.В. за довіреністю № 2-198д від 08.12.2016;

від відповідача: Харитонова Ю.В. за довіреністю від 20.01.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТБ-ПАРТНЕР» (далі - відповідач) про стягнення 49 987,20 грн. штрафу за неякісне виконання робіт за Договором № 498/15 від 17.06.2015 на виконання проектно-вишукувальних робіт «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ». Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідно до Акту передачі переліку доробок за Договором № 498/15 від 17.06.2015 на виконання проектно-вишукувальних робіт «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ», відповідачем були допущені недоліки при виконанні робіт за означеним Договором, які не були ним усунуті, внаслідок чого позивачем на підставі п. 5.3. Договору нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 20% від суми Договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2016 порушено провадження у справі № 910/11871/16, її розгляд призначено на 18.07.2016 року.

15.07.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано додаткові документи для долучення до матеріалів справи та відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки надані позивачем вихідні дані не включали витребувані відповідачем необхідні вихідні дані (режимної карти експлуатації насосної нафти та конденсату з робочими вставками та вставками попередження та блокування, склад та електротехнічні показники обладнання, що експлуатуються (двигуни, запірна арматура, тощо), і були надані позивачем лише листом від 04.08.2015 № 12-6844, що позбавило відповідача можливості до моменту отримання таких даних розпочати розробку Робочого проекту згідно з умовами Договору. Отже, за твердженнями відповідача, враховуючи те, що мала місце бездіяльність позивача з виконання його обов'язку щодо передачі відповідачу вихідних даних, необхідних для виконання робіт з розробки робочого проекту, що позбавило відповідача можливості до моменту закінчення терміну дії Договору передати позивачу Робочий проект «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» в обсязі та порядку, визначених Договором, має місце прострочення кредитора - позивача, що є підставою для відстрочення виконання зобов'язання на час такого прострочення та звільнення від відповідальності виконавця - відповідача за відсутності його вини.

При цьому, відповідач вважає, що направлення ним пропозиції з проектом Додаткової угоди щодо подовження терміну дії Договору, а також численні письмові звернення щодо вирішення цього питання є підтвердженням вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів щодо подовження строку дії Договору та можливості належного виконання зобов'язань, що відповідно до положень ст. 614 Цивільного кодексу України є свідченням відсутності вини відповідача та його намагання врегулювати питання для належного виконання умов Договору.

В судовому засіданні 18.07.2016 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 10.08.2016 року.

08.08.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи та заперечення на відзив, відповідно до змісту яких позивач вважає, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини є безпідставними, оскільки після отримання від відповідача листа № 052/07 від 29.06.2015 позивач направив йому всі необхідні дані, про що свідчить лист № 12-6844 від 04.08.2015 року. Про те, що вихідні дані надані не в повному обсязі відповідачем не повідомлялось, звернень про надання додаткових даних не надходило. Також, позивач зазначає, що виготовлений відповідачем Робочий проект зроблено неякісно, що підтверджується відображеними в Акті переліку доробок недоліками, а також відсутністю в Робочому проекті обов'язкових розділів, а саме відсутній розділ «Оцінки впливів на навколишнє середовище» та розділ «Ідентифікації проектованого об'єкту щодо його потенційної безпеки», що взагалі унеможливлює затвердження проекту. Крім того, у виготовленому відповідачем Робочому проекті розділ «Зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва», який зазначено у складі проекту, фактично відсутній.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2016, в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору у справі № 910/11871/16 на п'ятнадцять днів, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено перерву до 29.08.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.08.2016 року надав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що враховуючи положення п. 9.1. Договору зобов'язання між сторонами (окрім зобов'язань в частині розрахунків) припинились з 01.09.2015 року на підставі домовленості сторін, оскільки по-перше, відповідно до умов Договору відповідач був зобов'язаний виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації протягом 60 днів, але виключно до 31.08.2015 (а не протягом невизначеного періоду часу), а по-друге, однією із підстав припинення зобов'язання є домовленість сторін (статті 604 Цивільного кодексу України).

Також, у вищевказаних письмових поясненнях відповідач посилається на те, що позивач всупереч вимог статті 324 Господарського кодексу України, статей 887, 888 Цивільного кодексу України та умовам Договору не сприяв відповідачу у виконанні робіт. Так, у відповідь на лист відповідача позивач зі спливом майже двох місяців з моменту його отримання надав попередні вихідні дані листом від 04.08.2015 № 12-6844, чим спричинив зрив графіку виконання робіт та позбавив відповідача можливості своєчасно виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації, оскільки згідно з п. 9.1. Договору даний термін встановлено до 31.08.2015 року.

При цьому, посилаючись на положення статті 614 Цивільного кодексу України, відповідач стверджує, що здійснив усі можливі заходи для своєчасного виконання умов Договору та його пролонгації, що було повністю проігноровано позивачем, хоча останнім було допущено прострочення щодо належного та своєчасного надання вихідних даних для проектування, що свідчить про відсутність вини відповідача та звільняє його від відповідальності.

В судовому засіданні 29.08.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 07.09.2016 року.

07.09.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи щодо якості виконаних відповідачем робіт, проведення якої просить доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім.засл.Проф. М.С.Бокаріуса. Також, в означеному клопотанні позивач гарантував оплату судової експертизи.

В судовому засіданні 07.09.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 12.09.2016 року.

09.09.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва відповідачем подано клопотання про доручення проведення судової експертизи судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки у клопотанні позивача не зазначено про наявність обставин, які унеможливлюють або роблять недоцільним проведення судової експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за зоною регіонального обслуговування. Одночасно, відповідачем зазначено перелік питань, які він просить поставити на вирішення судової експертизи.

Заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з метою повного і всебічного розгляду спору, а також визначення відповідності складеного відповідачем Робочого проекту вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва та Завданню на проектування, господарський суд міста Києва ухвалою від 12.09.2016 призначив у справі № 910/11871/16 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставив наступні запитання:

- Чи відповідає розроблений товариством з обмеженою відповідальністю «СТБ-Партнер» Робочий Проект «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматизованого керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва - ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», умовам Договору № 498/15 від 27.06.2016 р. та Завданню на проектування? Якщо не відповідає, то в чому саме полягають невідповідності?

- Чи мало можливість Товариство з обмеженою відповідальністю «СТБ-Партнер», виходячи з тих вихідних даних, які були надані йому Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», виконати такий Робочий проект «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматизованого керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ», який відповідав би вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва - ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», умовам Договору № 498/15 від 27.06.2016 р. та Завданню на проектування?

- Чи можливо було Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» розпочати роботи «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматизованого керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» на підставі виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «СТБ-Партнер» Робочого Проекту «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматизованого керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ»?

Проведення вищевказаної судової експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, оплату витрат по проведенню судової експертизи на даному етапі провадження у справі покладено на позивача і запропоновано йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

Одночасно, ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі № 910/11871/16 на час проведення судової експертизи.

07.12.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від судового експерта надійшло клопотання № 17477/17478/16-42 від 30.11.2016 про погодження проведення експертизи у більший термін та забезпечення виконання попередньої оплати експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2016 поновлено провадження у справі № 910/11871/16, надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці; зобов'язано позивача оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку № 7977 від 22.11.2016, виставленого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оригінал якого було направлено експертною установою листом № 17477/17478/16-42 від 30.11.2016, докази здійснення попередньої оплати судової експертизи надати суду; зупинено провадження у справі № 910/11871/16 на час проведення судової експертизи.

Позивачем на адресу суду було направлено лист № ЮР-13019 від 22.12.2016, відповідно до змісту якого, враховуючи фінансові обмеження позивача щодо витрачання грошових коштів, він не може здійснити попередню оплату призначеної у справі експертизи.

Листом № 17477/17478/16-42 від 14.02.2017 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув матеріали справи № 910/11871/16 на адресу господарського суду міста Києва у зв'язку із залишенням ухвали суду про призначення у справі судової експертизи без виконання, оскільки позивач не здійснив попередню оплату призначеної у справі судової експертизи. Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2017 поновлено провадження у справі № 910/11871/16, її розгляд призначено на 15.03.2017 року.

14.03.2017 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про покладення витрат на оплату по проведенню судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 у справі № 910/11871/16 на Товариство з обмеженою відповідальністю "СТБ-ПАРТНЕР".

У судовому засіданні 15.03.2017 представник позивача надав письмові пояснення у справі, не заперечував проти поданого відповідачем клопотання про покладення витрат на оплату судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 у справі № 910/11871/16, на Товариство з обмеженою відповідальністю "СТБ-ПАРТНЕР".

Представник відповідача у судовому засіданні 15.03.2017 року підтримав подане клопотання про покладення витрат на оплату судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 у справі № 910/11871/16 на Товариство з обмеженою відповідальністю "СТБ-ПАРТНЕР". Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017 зупинено провадження у справі № 910/11871/16 на час проведення судової будівельно-технічної експертизи; оплату витрат по проведенню судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 у справі № 910/11871/16, покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТБ-ПАРТНЕР».

29.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від судового експерта надійшло клопотання про погодження проведення експертизи у більший термін та забезпечення виконання попередньої оплати експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2017 поновлено провадження по справі № 910/11871/16; надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці; зобов'язано відповідача оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку № 3949 від 19.05.2017, виставленого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оригінал якого було направлено експертною установою листом № 8165/17-42 від 24.05.2017; докази здійснення попередньої оплати судової експертизи надати суду; зупинено провадження у справі № 910/11871/16 на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Однак, від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 8165/17-42 від 28.07.2017 про залишення ухвали господарського суду міста Києва від 12.09.2016 про призначення у справі № 910/11871/16 судової будівельно-технічної експертизи без виконання, оскільки оплата за проведення експертизи відповідачем здійснена не була.

Одночасно, разом з вищевказаним листом експертна установа повернула на адресу господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11871/16. Як на тому наголошено у пункті 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2017, на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України, поновлено провадження у справі №910/11871/16, її розгляд призначено на 23.08.2017 року.

22.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

22.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи та письмові пояснення, відповідно до змісту яких відповідач зазначає, що позбавлений можливості здійснити оплату призначеної у справі судової експертизи через те, що постановою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.05.2017 ВП № 53412456 накладено арешт на грошові кошти відповідача, які містяться на його рахунках у банківських установах.

В судовому засіданні 23.08.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 18.09.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2017 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.2017 року проти задоволення позову заперечив.

В судовому засіданні 18.09.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015 між позивачем (Замовник) та відповідачем (Виконавець) було укладено Договір №498/15 на виконання проектно-вишукувальних робіт «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами виконати робочий проект (РП) «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» (далі - Об'єкт) та надати Замовнику готову проектно-кошторисну документацію.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, яка є предметом Договору, вказані у Завданні на проектування, яке оформлене як Додаток № 1 і є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору терміни виконання проектно-вишукувальних робіт визначаються календарним планом, який оформлений як Додаток № 2 і є невід'ємною частиною цього Договору.

Роботи за цим Договором Виконавець здійснює відповідно до вимог ДБН А.2.2-3-2014 «Склад і зміст проектної документації на будівництво» та на підставі діючих нормативних документів (п. 1.4. Договору).

Згідно з п. 1.5. Договору кількість примірників проектно-кошторисної документації надається Замовнику відповідно до Завдання на проектування (Додаток № 1). Виконавець виготовляє і надає кошторисну документацію в програмному комплексі, визначеному Замовником (програмний комплекс АВК-5 в форматі *ims). Проектом обов'язково передбачається: збірник заказних специфікацій; один примірник кошторисної документації видається в електронному вигляді на зовнішніх носіях; проект будівництва в електронному форматі PDF.

За умовами п. 2.1. Договору вартість робіт визначена на підставі зведеного кошторису (Додаток № 3) та кошторисів № 1 (Додатки № 4), які складені відповідно до вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 в сумі 208 280,00 грн., а всього з ПДВ 249 936,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору приймання-передача проектно-кошторисної документації за Договором здійснюється за супровідними документами Виконавця.

В силу п. п. 3.2., 3.3. Договору після завершення робіт Виконавець надає Замовнику акт приймання-передачі проектно-кошторисної документації з комплектом документації, передбаченої завданням на проектування. Замовник протягом 10 днів від дня одержання акту приймання-передачі проектно-кошторисної документації та документів, зазначених в п. 3.2. Договору, зобов'язаний відправити Виконавцю підписаний акт приймання-передачі проектно-кошторисної документації або мотивовану відмову від підписання даного акту.

У випадку мотивованої відмови Замовника від підписання акту приймання-передачі проектно-кошторисної документації, Сторонами складається двосторонній акт з переліком доробок та строків їх усунення. У разі відмови Виконавця від підписання акту з переліком недоробок, Виконавець зобов'язаний надати обґрунтовані заперечення. Якщо протягом 10 робочих днів Виконавець не надав обґрунтованих заперечень, такий акт вважається прийнятим (п. 3.4. Договору).

Згідно з п. 3.5. Договору у разі відмови Виконавця від усунення недоробок або затягування строків усунення недоробок, викладених в акті, Замовник має право залучати для їх усунення іншу проектну організацію. Витрати, пов'язані з оплатою цих робіт, відшкодовуються Замовнику за рахунок Виконавця.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що після підписання акту приймання-передачі проектно-кошторисної документації Замовник є власником всієї документації та інформації, створеної Виконавцем або отриманої в результаті виконання даного Договору.

Пунктами 4.1.4., 4.1.6. Договору на Виконавця покладено обов'язок виконати роботи в обумовлені Договором строки, але не пізніше 90 календарних днів з дати видачі Замовником Виконавцю вихідних даних на проектування та погодження попередніх технологічних схем; виготовити проектно-кошторисну документацію, якість якої відповідає умовам, встановленим цим Договором, чинним будівельним нормам, стандартам, нормативним документам з дотриманням вимог діючого законодавства України.

Завданням на проектування (Додаток № 1 до Договору) передбачено, що Замовник надає вихідні дані та технічні умови для виконання робочого проекту згідно ДБН А.2.2-3-2014; Кількість примірників ПКД: 5 примірників в друкованому варіанті, 1 примірник на носії електронної інформації в форматі *PDF, 2 примірники кошторису в друкованому варіанті, 1 примірник на носії електронної інформації в форматі *ims.

Згідно з Календарним планом (Додаток № 2 до Договору) термін виконання проектних робіт складає 60 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 11-5413 від 24.06.2015 позивач звернувся до відповідача з проханням приступити до виконання робіт та надати вичерпний перелік вихідних даних, які необхідні для проектування.

Листом № 052/07 від 29.06.2015 відповідач повідомив позивача про перелік необхідних вихідних даних та просив надати технічні умови відділу ВВПіА на систему автоматики.

Листом № 12-6844 від 04.08.2015 позивач надав відповідачу попередні вихідні дані.

Листом № 62/08 від 21.08.2015 відповідач пропонував позивачу продовжити термін дії договору та укласти Додаткову угоду в частині внесення змін до п. 9.1. та Додатку № 2 Договору.

Листом № 11-7639 від 28.08.2015 позивач просив відповідача виконати роботи у строк до 31.08.2015 та розглянути можливість зменшення ціни робіт.

Листом № 66/08 від 28.08.2015 відповідач пропонував позивачу продовжити термін дії договору та змінити вартість виконання робіт з первинної суми 249 936,00 грн. з ПДВ на суму 246 341,57 грн. з ПДВ.

Листом № 68/08 від 31.08.2015 відповідач направив на адресу позивача Робочий проект «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївського УКПГ» та акт приймання-передачі проектно-кошторисної документації.

Проте, з боку позивача зазначений Акт підписаний не був.

Листом № 11-7989 від 09.09.2015 позивач повідомив відповідача про порушення останнім п. 1.5 укладеного між сторонами Договору та направив Акт доробок по наданій документації.

Листом № 11-8555 від 28.09.2015 позивач просив відповідача терміново виконати свої зобов'язання та надати відкориговану проектно-кошторисну документацію в повному обсязі відповідно до п. 1.5. Договору та Додатку № 1 до Договору.

02.10.2015 відповідач направив на адресу позивача акт передачі переліку доробок до договору з терміном їх усунення 30 днів.

Листом № 22-12132 від 30.12.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобов'язання, а також про оплату штрафних санкцій згідно умов Договору.

18.01.2016 відповідач направив на адресу позивача відповідь-заперечення на лист № 22-12132 від 30.12.2015, в якій зазначив про несвоєчасне надання позивачем вихідних даних для виконання проектних робіт виконавцю, що і стало причиною відстрочки початку виконання робіт.

Листом № 22-4692 від 30.05.2016 позивач звернувся до відповідача з претензією про оплату штрафу за неякісне виконання робіт.

14.06.2016 відповідач направив на адресу позивача відповідь на претензію №183/06 від 13.06.2016, в якій зазначив про несвоєчасне надання Газопромисловим управлінням "Полтавагазвидобування" вихідних даних для виконання проектних робіт виконавцю, що і стало причиною відстрочки початку виконання робіт до 21.08.2015, у зв'язку з чим відповідач вважає, що мала місце прострочка кредитора, внаслідок чого зобов'язання виконавця теж має бути відстрочене. Також відповідач зазначив, що його господарські зобов'язання перед позивачем припинились 31.08.2015, у зв'язку з закінченням строку дії Договору.

Враховуючи те, що роботи відповідачем були виконані неякісно, позивачем на підставі п. 5.3. Договору нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 49 987,20 грн.

З огляду на вищевикладене, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 888 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Пунктами 1, 3 ч.1 ст. 890 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник зобов'язаний зокрема виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором, передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Згідно ст. 891 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов укладеного між сторонами Договору позивач надав відповідачу вихідні дані для виконання Робочого проекту «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» та надання готової проектно-кошторисної документації, а відповідач, в свою чергу, розробив та направив на адресу позивача листом № 68/08 від 31.08.2015 Робочий проект «Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» та акт приймання - передачі проектно-кошторисної документації.

За результатами перевірки розробленого Робочого проекту відповідачем було складено та надіслано на адресу позивача, а позивачем, в свою чергу підписано, Акт передачі переліку доробок розробленого згідно договору № 498/15 від 17.06.2015 на виконання проектно-вишукувальних робіт по робочому проекту "Облаштування Тимофіївського НГКР. Технічне переоснащення системи автоматичного керування насосами НПС в насосній нафти та конденсату Тимофіївської УКПГ» від 25.09.2015 із терміном усунення недоліків - 30 днів з моменту підписання Акту передачі переліку доробок від 25.09.2015.

Таким чином, факт неякісного виконання робіт підтверджується вищевказаним актом доробок, який підписаний представниками обох сторін без зауважень та заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) статті 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за неякісне виконання робіт, передбачених даним Договором, Виконавець сплачує на користь Замовника штраф у розмірі 20% від суми договору.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у розмірі 49 987,20 грн., суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає положенням діючого законодавства.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв'язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Надаючи правову оцінку викладеним відповідачем у відзиві на позовну заяву обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст. ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

В силу приписів ст. 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов'язань, що залишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Таким чином, саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 3- 192гс15 від 24.06.2015.

З огляду на вищевикладене, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи суд оцінює критично, оскільки відповідач помилково ототожнює поняття строку дії договору та поняття припинення зобов'язальних правовідносин, що припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Отже, строк дії договору та строк виконання зобов'язання за договором не є тотожними поняттями, а закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов'язань сторін за договором.

Водночас, суд зазначає, що позивач просить суд стягнути штраф не за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань, а за їх неякісне виконання, що підтверджується, підписаним між сторонами Актом від 25.09.2015 передачі переліку доробок розробленого згідно Договору № 498/15 від 17.06.2015.

Також суд вважає безпідставними та не приймає до уваги доводи відповідача в частині того, що виготовлення ним документації неналежної якості спричинене діями позивача, а саме невчасне надання попередніх вихідних даних та дії Договору до 31.08.2015, оскільки відповідно до п. 4.1.3 договору сторони погодили максимально допустимий строк виготовлення відповідачем проектної документації (90 днів), а тому посилання відповідача на недосконалість виконаної ним роботи, яка зумовлена стислістю строків її виконання є необґрунтованими.

Згідно з п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, вони підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТБ-ПАРТНЕР» (04073, місто Київ, вулиця Фрунзе, будинок 160; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ) 49 987 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 20 коп. штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.2017.

Суддя М.Є. Літвінова