ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа № 909/474/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Бойко С.М.,

суддів Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.,

за участю представників сторін :

від позивача: Вацик Ю.Ю. (довіреність № 04/2017 від 01.04.2017);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянув апеляційну скаргу Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області б/н від 18.06.2017,

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017

у справі №909/474/17, суддя - Малєєва О.В.,

за позовом відкритого акціонерного товариства "Ремонтник"

до відповідача Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Тлумацької районної ради

про визнання недійсним рішення Тлумацької міської ради №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 "Про затвердження проекту землеустрою",

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Ремонтник» до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області та визнано недійсним рішення Тлумацької міської ради №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою». Стягнуто з Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області на користь відкритого акціонерного товариства «Ремонтник» 1 600 грн. судового збору.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в рішенні господарського суду Івано-Франківської області (№909/335/15) встановлено наявність у ВАТ «Ремонтник», яке є правонаступником Державного малого підприємства «Ремонтник», права постійного користування земельною ділянкою площею 1,55 га, яка знаходиться за адресою: м. Тлумач, вул. Грушевського 51а, згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995.

Так як в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України, встановлені при вирішенні справи №909/335/15 обставини не підлягають доказуванню, Тлумацька міська рада, приймаючи рішення від 25.03.2015 №1763-52-2/2015 "Про затвердження проекту землеустрою" діяла всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки розпорядилась земельною ділянкою, належним користувачем якої є ВАТ «Ремонтник».

Місцевий господарський суд спростував заперечення відповідача щодо чинності на момент прийняття оскаржуваного акту, рішень Тлумацької міської ради від 07.03.2014 та від 29.01.2015 про припинення права постійного користування ДПМ «Ремонтник» та надання Тлумацькій районній раді дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, оскільки вказані рішення Тлумацької міської ради Тлумацької міської ради визнані недійсними і не створюють жодних правових наслідків.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оспорюване рішення Тлумацької міської ради №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою» прийнято в порядку визначеному чинним законодавством та на підставі звернення Тлумацької районної ради "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для розміщення та обслуговування спортивного майданчику", а проект землеустрою, який виготовлений Тлумацькою районною радою, відповідає вимогам законодавства.

При прийнятті оспорюваного рішення Тлумацька міська рада діяла в межах наданих повноважень щодо розпорядження землями територіальних громад.

Вказує на те, що з припиненням діяльності ДМП «Ремонтник» втратив чинність державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995, а тому як наслідок, новостворене підприємство АТ "Ремонтник" зобов'язане було звернутися до Тлумацької міської ради для надання йому прав користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, однак не вчинило відповідних дій.

На момент прийняття оскаржуваного рішення були чинні попередні рішення Тлумацької міської ради щодо припинення права постійного користування ДПМ "Ремонтник" та надання Тлумацькій районній раді дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,15 га.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що позивач, як правонаступник всіх прав і обов'язків державного малого підприємства «Ремонтник», має право користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Грушевського 51а в м. Тлумач, площею 1,55 га згідно з Державним актом І-ІФ №001810, окрім того на вказаній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності.

Посилається на те, що при вирішенні вказаної справи суд визнав недійсними рішення Тлумацької міської ради про вилучення земельної ділянки у позивача та надання дозволу Тлумацькій районній раді на складання проекту землеустрою щодо відведення її у постійне користування.

Прийняте відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у постійне користування Тлумацькій районній раді, яке є предметом оскарження, порушує права позивача як землекористувача і відповідно до ст. 52 ЗК України, ст. 21 ЦК України обґрунтовано визнане недійсним судом першої інтстанції.

В судове засідання 27.09.2017 з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Враховуючи те, що його явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, апеляційний господарський суд його неявку в судове засідання розцінює як без поважних причин, а тому відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні вищенаведеним та просив рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 без змін, а апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2016 у справі №909/335/15 задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Ремонтник» (надалі ВАТ «Ремонтник») до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області (надалі Тлумацька міська рада ОТГ) та визнав недійсними рішення Тлумацької міської ради № 1647-50/2015 від 29.01.2015 «Про розгляд звернення Тлумацької районної ради» та рішення Тлумацької міської ради №1291-40/2014 від 07.03.2014 «Про дозвіл на складання проектної документації із землеустрою». Вказане рішення суду набрало законної сили 26.05.2015.

При розгляді даної справи суд встановив, що ВАТ «Ремонтник» є правонаступником всіх прав та обов'язків Тлумацького державного малого підприємства «Ремонтник», в тому числі й права постійного користування земельною ділянкою площею 1,55 га, яка знаходиться за адресою: м. Тлумач, вул. Грушевського 51а, згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995. Крім того, встановлено, що за позивачем зареєстровано право власності на нерухоме майно, що знаходиться на даній земельній ділянці (витяг про реєстрацією права власності №2937002 від 26.02.2004). Також, суд встановив, що право постійного користування ВАТ «Ремонтник» в порядку ст. 141 ЗК України не припинено.

Суд скасував, як такі, що суперечать нормам законодавства, рішення Тлумацької міської ради ОТГ №1291-40/2014 від 07.03.2014 «Про дозвіл на складання проектної документації із землеустрою», відповідно до якого остання вилучила земельну ділянку площею 0,15 га у ВАТ «Ремонтник» та надала дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у постійне користування, а також рішення Тлумацької міської ради ОТГ №1647-50/2015 від 29.01.2015 «Про розгляд звернення Тлумацької районної ради», згідно з яким міська рада внесла зміни в рішення від 07.03.2014 та виклала його в такій редакції - «припинити право постійного користування у ДМП «Ремонтник» на земельну ділянку площею 1,5500 га, що знаходиться за адресою м. Тлумач, вул. Грушевського, 51; вилучену земельну ділянку перевести у землі запасу громадського призначення Тлумацької міської ради; надати дозвіл Тлумацькій районній раді на складання проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки; розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою представити на розгляд та затвердження міської ради».

Як передбачено ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу наведених приписів ГПК України, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що обставини, встановлені рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2016 у справі №909/335/15, не підлягають доказуванню і спростовують твердження відповідача, про те, що ВАТ «Ремонтник» не є правонаступником Державного малого підприємства «Ремонтник», а також те, що позивач не має права постійного користування земельною ділянкою площею 1,55 га, яка знаходиться за адресою: м. Тлумач, вул. Грушевського 51а, згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995.

Надалі Тлумацька міська рада ОТГ прийняла рішення №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою», відповідно до якого вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Тлумацькій районній раді для розміщення та обслуговування спортивного майданчику, розташованого в межах населеного пункту м. Тлумач, вул. Грушевського, 51а, площею 0,15 га на території Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області з присвоєним кадастровим номером 030060050; надати Тлумацькій районній раді зазначену ділянку у постійне користування; Тлумацькій районній раді здійснити державну реєстрацію даної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства.

Тлумацька рада ОТГ зазначає, що відповідно до наданих повноважень розпорядилася земельною ділянкою, що належить до комунальної форми власності, і передала її в постійне користування Тлумацькій районній раді.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, саме ВАТ "Ремонтник" має право постійного користування земельною ділянкою для розміщення виробничих приміщень площею 1,55 га, яка знаходиться за адресою: м. Тлумач, вул. Грушевського 51а, згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995

Таким чином, предметом позову є вимога відкритого акціонерного товариства «Ремонтник» до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення Тлумацької міської ради №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою».

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його в частині вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Отже, необхідною умовою правильного вирішення цього спору є встановлення наявності або відсутності порушення права та законного інтересу позивача внаслідок прийнятті Тлумацькою міською радою рішення №1763-52-2/2015 від 25.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою».

При вирішенні цього спору, апеляційний господарський суд виходив з того, що акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офiцiйний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин i має обов'язковий характер для цих відносин.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 20.03.2017 за Тлумацькою районною радою зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер 030060050, площею 0,15 га, яка розташована за адресою вул. Грушевського, м. Тлумач, Івано-Франківська область.

Отже, враховуючи вищенаведене, на підставі рішення Тлумацької міської ради ОТГ №1763-52-2/2015 від 25.03.2015, яке є предметом оскарження в даній справі, за Тлумацькою районною радою зареєстровано право постійного користування даною земельною ділянкою (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №87210192 від 16.05.2017), що на думку позивача порушує його право постійного користування земельною ділянкою площею 1,55 га, яка знаходиться за адресою: м. Тлумач, вул. Грушевського 51а, згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995.

Таким чином, приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, користувачем якої є ВАТ "Ремонтник", Тлумацька міська рада діяла всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки розпорядилась землями які їй не належать, а знаходяться в користуванні на підставі правовстановлюючого документу- Державного акту І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995.

З підстав наведених вище, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ВАТ "Ремонтник" є належним землекористувачем спірної земельної ділянки згідно з Державним актом І-ІФ №001810, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради від 15.03.1995, тому Тлумацька міська рада не мала законних повноважень на затвердження проекту землеустрою спірної земельної ділянки, чим порушила право та охоронюваний законом інтерес, який позивач просить захистити.

Отже, місцевий господарський суд обґрунтовано задоволив позов та визнав недійсним рішення Тлумацької міської ради від 25.03.2015 №1763-52-2/2015 "Про затвердження проекту землеустрою".

Також, судом першої інстанції правильно не взято до уваги заперечення відповідача щодо чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення рішень Тлумацької міської ради ОТГ від 07.03.2014 та від 29.01.2015 про припинення права постійного користування ДПМ "Ремонтник" та надання Тлумацькій районній раді дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, оскільки вказані рішення органу місцевого самоврядування визнані судом недійсними, а тому не створюють жодних правових наслідків.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (відповідач).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2017 у справі №909/474/17 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області б/н від 18.06.2017 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови виготовлено 02.10.2017.