РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017№910/15486/17

За позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту

та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ"

про стягнення 79 245,39 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Полішко Л. О. - довіреність б/н від 21.11.2016;

від відповідача: не з'явився.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04 жовтня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ" (далі - відповідач) про стягнення 79 245,39 грн., в тому числі 52 338,42 грн. основного боргу, 14 463,75 грн. пені, 10 329,87 грн. інфляційних втрат, 2 113,35 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором № 73/16/п від 01.03.2016 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15486/17, розгляд справи призначено на 04.10.2017 року.

28.09.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

28.09.2017 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого частково визнав заявлені позовні вимоги, а саме в частині основного боргу.

Представник позивача в судовому засіданні 04.10.2017 року надав документи на виконання вимог ухвали суду, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 04.10.2017 року не з'явився, проте 28.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ" (замовник) та Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району" (виконавець) укладено Договір № 73/16/п (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручає, а виконавець відповідно до умов Договору приймає на себе виконання, у встановленому чинним законодавством України порядку комплекс робіт по відновленню покриття після прокладання інженерних мереж по вул. Щекавицькій, ріг вул. Волоська, вул. Введенська у Подільському районі м. Києва.

Згідно п. 2.1. Договору вартість робіт, згідно договірної ціни становить 78 433,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 15 686,60 грн., що разом становить 94 119,60 грн.

Пунктом 2.4. Договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця, у якості попередньої оплати (авансу) у розмірі 60 % від загальної вартості матеріалів, які необхідні для виконання обсягу робіт: 50 000,00 грн., протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту оформлення рахунку виконавцем на перерахування грошових коштів.

Наступні розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати), які виконавець подає не пізніше 25 числа кожного звітного місяця, а замовник розглядає і підписує протягом 5 робочих днів з дати отримання, або надає мотивовану відмову від приймання робіт (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 2.6 Договору замовник розраховується з виконавцем за виконані роботи, з урахуванням авансових платежів, в 10-денний термін після підписання Акта приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати), шляхом безготівкового перерахунку коштів на його поточний рахунок.

Згідно п. 4.1. Договору замовник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі оплачувати виконані роботи згідно з умовами дійсного Договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 03.03.2016 року до Договору сторони, у зв'язку зі збільшенням договірної ціни, що призвело до зміни загальної вартості Договору, дійшли згоди внести зміни до п. 2.1. Договору та викласти його у наступній редакції: Вартість робіт, згідно договірної ціни становить: 96 029,08 грн., крім того ПДВ 20 % - 19 206,00 грн., що разом становить 115 235,08 грн.

03.03.2016 року відповідачем здійснено попередню оплату робіт у розмірі 50 000,00 грн.

На виконання умов Договору позивачем виконані роботи на загальну суму 115 235,08 грн., що підтверджується Актом № 162 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року на суму 26 663,00 грн., Актом № 164 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року на суму 88 572,08 грн. та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2016 року.

17.11.2016 року відповідачем здійснено часткову оплату за виконані роботи у розмірі 12 896,66 грн.

Позивач зазначає, що відповідач своїх зобов'язань за Договором № 73/16/п від 01.03.2016 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати виконаних робіт не виконав, у зв»язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 52 338,42 грн.

Відповідач не заперечував проти наявної заборгованості у розмірі 52 338,42 грн. основного боргу.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути двосторонніми.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Аналогічні положення містять вимоги статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України та частиною 5 статті 321 Господарського кодексу України встановлено, що в разі якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З даними нормами також кореспондується частина 4 статті 879 Цивільного кодексу України, відповідно до якої оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 52 338,42 грн. основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та умов Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 52 338,42 грн. основного боргу є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 14 463,75 грн. пені, 10 329,87 грн. інфляційних втрат, 2 113,35 грн. 3 % річних.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 6.4. Договору у випадку прострочення замовником термінів розрахунків, передбачених дійсним договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний прострочений день.

Судом перевірено розрахунок пені, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2 576,88 грн. за розрахунком суду.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 8 210,73 грн. інфляційних втрат та 2 109,07 грн. 3 % річних за розрахунком суду.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Відповідачем не було надано суду доказів в спростування обставин, викладених у позові.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню в розмірі 52 338,42 грн. основного боргу, 2 576,88 грн. пені, 8 210,73 грн. інфляційних втрат, 2 109,07 грн. 3 % річних.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТЕЛІ ЛІЗИНГ" (04071, м. Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 10, нежил. прим. №38, ІІ поверх, ідентифікаційний код 32072825) на користь Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району" (04080, м. Київ, вулиця Фрунзе, будинок 15, ідентифікаційний код 03359121) 52 338 (п'ятдесят дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 42 коп. основного боргу, 2 576 (дві тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 88 коп. пені, 8 210 (вісім тисяч двісті десять) грн. 73 коп. інфляційних втрат, 2 109 (дві тисячі сто дев'ять) грн. 07 коп. 3 % річних, 1 317 (одну тисячу триста сімнадцять) грн. 13 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

4.Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.10.2017

Суддя М.Є. Літвінова