ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.10.2017 Справа № 904/8801/17

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп", смт. Губиниха, Дніпропетровська обл.

про стягнення кредитної заборгованості в сумі 177 121 596, 46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 177 121 596, 46 грн., що складають суму заборгованості за Кредитним договором № 135/К-мв від 22.08.2006 р.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви повинні бути надані документи, в т.ч., які підтверджують сплату судового збору.

Згідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини поданої позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 177 121 596, 46 грн. яка, відповідно, складає ціну позову.

Таким чином, судовий збір за подання до господарського суду вказаної вище позовної заяви майнового характеру повинен складати 240 000,00 грн.

Доказів, які б свідчили про сплату судового збору на вказану вище суму до позовної заяви не додано.

Вказані обставини, відповідно до ч.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви.

В той же час, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши вказане вище клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з п. 3.1. постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували те, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, тому, самі лише обставини, пов'язані із відсутністю грошових коштів не можуть вважатися підставою для звільнення від його сплати.

До того ж, доказів, які б підтверджували, що в майбутньому (після винесення рішення) у позивача буде можливість для оплати судового збору, останнім надано не було.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є:

- примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку);

- розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція).

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Позивачем в якості доказів направлення позовної заяви № 22/2-25790 від 28.09.2017 р. на адресу відповідача та третьої особи, надано описи вкладення до цінного листа та фіскальні чеки, датовані 08.09.2017 р.

Таким чином, фіскальні чеки від 08.09.2017 р. не є належним доказом направлення на адресу сторін позовної заяви від 28.09.2017 р.

Вказані вище обставини відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п.п. 4, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву № 22/2-25790 від 28.09.2017 р. і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява № 22/2-25790 від 28.09.2017 р. з додатками.

Суддя І.Ф. Мельниченко