РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017Справа №910/11313/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 133535,81 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Кірсанова К.О.,

від відповідача: Винокуров О.В.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 11 листопада 2014 р. між ним та відповідачем укладено договір 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14, додаткові угоди № 1 від 11 березня 2015 р., 2 від 1 жовтня 2015 р., 3 від 1 жовтня 2015 р. до цього договору, за умовами яких він (агент) зобов'язався за дорученням відповідача (страховика) надавати послуги з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами, укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, які отримує застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил (Додаток № 3 до договору), а відповідач - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Також зазначав, що відповідно до умов п. 6.3 договору сторони встановили сервісну винагороду агента за послуги, що надаються за цим договором.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив наданні протягом 2015 року послуги, заборгувавши 17458,13 грн., а також не сплатив передбачену п. 6.3 договору сервісну винагороду за надані послуги у розмірі 116077,68 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 133535,81 грн. суму боргу (17458,13+116077,68), а також понесені по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність заявлених вимог. Вказував, що медичні послуги за договором надавалися застрахованим особам не відповідачем, а іншими медичними установами, крім того, позивач не надав доказів оплати ним цих послуг третім особам, що свідчить про неврегулювання ним страхових випадків.

У процесі розгляду справи представник відповідача подав заяву про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із наявністю судового рішення від 22 липня 2016 р. у справі 910/9055/16 між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав. Судом відмовлено у задоволенні цієї заяви, оскільки встановлені у справі № 910/9055/16 обставини ненастання строків оплати за спірним договором 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 від 11 листопада 2014 р. не позбавляють позивача права подати новий позов з підстав настання таких строків, які є відмінними від заявлених у тій справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2014 р. між сторонами по справі було укладено договір 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14.

Додатковими угодами №№ 1 від 11 березня 2015 р., 2 від 1 жовтня 2015 р., 3 від 1 жовтня 2015 р. умови вищевказаного договору були змінені.

За умовами вищевказаних договору та угод позивач (агент) зобов'язався за дорученням відповідача (страховика) надавати послуги з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, які отримує застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил (Додаток № 3 до договору), а відповідач - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Відповідно до умов п. 3.3 договору для реалізації зобов'язань за договором агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, в т.ч. авіакомпанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що представляють послуги перекладачів, кур'єрські служби і юридичні компанії тощо.)

Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам, в різ їх залучення до процесу врегулювання страхових подій, з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Також відповідно до умов п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 1 жовтня 2015 р. за виконання агентом своїх обов'язків, згідно з цим правочином, страховик зобов'язався виплачувати товариству винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок, у розмірах, вказаних у додатку № 1 до договору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними в матеріалах справи копіями вищевказаного договору, додаткових угод до цього договору.

Як стверджує позивач, протягом 2015 року ним належним чином надано послуги за договором, понесені витрати на надання медичних послуг у розмірі 1132964,85 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем, у зв'язку з цим він набув право на сервісну винагороду у розмірі 116077,68 грн., а всього набув право вимагати від відповідача сплати 1249042,53 грн.

На підтвердження цих обставин позивачем подані звіти звірених збитків до актів виконаних робіт №№ 5/6/1в, 5/6/4в від 3 листопада 2016 р. (звітний період травень 2015 р.), 8/3/3в, 8/3/4в, 8/3/4в Турція від 3 листопада 2016 р. (звітний період серпень 2015 р.), 9/6в від 3 листопада 2016 р. (звітний період вересень 2015 р.), 10/3-в від 3 листопада 2016 р. (звітний період жовтень 2015 р.), 11в, 11/2в від 3 листопада 2016 р. (звітний період листопада 2015 р.), 12в від 3 листопада 2016 р. (звітний період грудень 2015 р.).

З указаних звітів та актів вбачається, що з боку відповідача вони підписані не були.

Відповідач у судовому засіданні та письмових запереченнях на позов посилався на те, що позивач не врегулював всі страхові випадки. При цьому, під врегулюванням страхових випадків останній розуміє, що позивач повинен був перерахувати грошові кошти залученим третім особам (медичним установам).

Наявними у матеріалах справи договором із субпідрядником Савітар Груп, Лімітед № 10-06/14-М від 10 червня 2014 р., актами приймання - передачі послуг, рахунками-фактурами стверджується, що для виконання доручення позивача відповідач наймав інших осіб.

З поданих позивачем у матеріали справи платіжних доручень, листів компаній Doctor Home Visit, Іспанія від 15 вересня 2017 р., Medexpert, Туреччина від 18 вересня 2017 р., слідує що позивач особисто, а також через залученого агента Savitar Group LTD, Республіка Кіпр, врегулював страхові випадки та розрахувався за надані послуги із третіми особами (медичними установами, які безпосередньо надавали послуги застрахованим особам.)

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем протягом указаного періоду послуги за договором були надані позивачем відповідачу належним чином.

Заперечення відповідача щодо належності вищевказаних документів, як доказів у справі, є необґрунтованими, оскільки суперечать вимогам процесуального законодавства та встановленим обставинам у справі.

У процесі розгляду справи позивачем були надані переклади медичних документів, щодо змісту яких відповідачем заявлено сумніви, тому заперечення, пов'язані з обсягом наданої звітної документації є необґрунтованими.

Доводи, пов'язані з необхідністю формування платіжних документів з інформацією про кожну страхову подію, яку врегульовував позивач, не ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору, тому є безпідставними.

Посилання відповідача на скарги від його клієнтів щодо якості наданих позивачем послуг не спростовують правомірності заявлених вимог, які не стосуються оплати послуг, наданих вказаним скаржникам.

Поясненнями відповідача, наявними в матеріалах справи банківськими виписками за 30 листопада 2015 р., 3 грудня 2015 р., 21, 22 та 26 січня 2016 р., 23, 24 та 25 лютого 2016 р. стверджується факт оплати компенсація відповідачем позивачу витрат за договором у розмірі 1115506,72 грн.

Доказів належної сплати компенсації, а також оплати передбаченої п. 6.1. договору сервісної винагороди, суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 17458,13 грн. компенсації (1132964,85-1115506,72), 116077,68 грн. передбаченої п. 6.3 сервісної винагороди за договором, а всього 133535,81 грн. боргу.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (03142, вул. Василя Стуса, 35/37, код 38205255) 133535,81 грн. боргу, 2003,04 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар