ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2017 р.Справа № 916/35/16

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА"

До відповідачів: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР"; ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ"

про стягнення 155702,40 грн.

За зустрічним позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ"

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР"

про визнання недійсним договору поруки

Колегія суддів у складі: Головуючий суддя Д'яченко Т.Г.

Судді: Волков Р.В., Смелянець Г.Є.

Представники:

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА": не зявився

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР": не зявився

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ": не зявився

Суть спору: Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", у якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів збитки за договором про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р. у розмірі 144409,82 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.01.2016р. було порушено провадження у справі №916/35/16.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" ґрунтуються на неналежному виконанні ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", як поручителем, договору про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р.

До початку розгляду справи судом по суті, 17.02.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" звернулося до господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою (вх. № ГСОО 404/16) по справі №916/35/16 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", у якій просить суд визнати недійсним договір поруки, укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", який міститься у змішаному договорі про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2016р. прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" по справі №916/35/16, обєднано зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом та залучено до участі у справі №916/35/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР".

09.03.2016р. представником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" до господарського суду Одеської області було подано заяву про призначення судових почеркознавчої та технічної експертиз. В обґрунтуванні наданої заяви про призначення по справі судових почеркознавчої та технічної експертиз, представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗІНГ пояснював суду, що вважає копію рішення учасників ТОВ „РВ-ЛІЗІНГ від 06.11.2012р., яка наявна в матеріалах справи, підробленим документом та додатково звертав увагу суду на те, що дане рішення не підписувалось засновником товариства ТОВ „РВ-ЛІЗІНГ ОСОБА_2, та вважає його таким що взагалі не існує в природі.

29.02.2016р. до господарського суду Одеської області представником позивача надано відзив на зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору поруки, відповідно до якого, первісний позивач заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2016р. призначено у справі №916/35/16 судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2016р. зупинено провадження у даній справі, а матеріали справи №916/204/16 скеровано до експертної установи.

10.05.2016р. до господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта ОСОБА_3 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркозначої експертизи за матеріалами справи №916/35/16, у якому експерт просив суд надати оригінал досліджуваного рішення учасника ТОВ „РВ-Лізинг №1 від 06.11.2012р., підпис в якому від імені ОСОБА_2 підлягає дослідженню, та вільні зразки підпису ОСОБА_2, достовірно виконані ним самим на оригіналах документів різного характеру, максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу (2010 листопад 2012 р.р., не менше 10 документів).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.05.2016р. поновлено провадження у справі №916/35/16 та призначено розгляд клопотання у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. залучено до матеріалів справи №916/35/16 надану з боку представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" заяву від 30.05.2016р., провадження у справі №916/35/16 зупинено та направлено матеріали по розгляду клопотання судового експерта у справі №916/35/16 для проведення експертного дослідження експертній установі Одеському науково дослідному інституту судових експертиз.

22.11.2016р. до господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання вх. № ГСОО 2-6178/16, у якому судовий експерт просив суд уточнити, чи можливо прийняти до дослідження оригінали документу „Рішення учасників ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ №1 від 06.11.2012р., який надано на експертизу суддею Гуляк Г.І. для вирішення питань за матеріалами справи №916/35/16.

Крім того, до наданого клопотання було додано рахунок ОНДІСЕ за проведення судово-технічної експертизи документів від 15.04.2016р. №1863/03 на 2774,52 грн.

25.11.2016р. до господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання вх. № ГСОО 2-6244/16, у якому судовий експерт просив суд, зокрема, вдруге надати вільні зразки підпису ОСОБА_2, достовірно виконані ним самим в оригіналах документів різного характеру, максимально наближених за часом виконання до досліджу вального документу (2010 листопад 2012р.).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.11.2016р. поновлено провадження у справі №916/35/16 та призначено розгляд клопотання у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.12.2016р. клопотання судового експерта від 22.11.2016р. вх.№ ГСОО 2-6178/16 про уточнення експертного завдання, необхідного для проведення судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи №916/35/16 задоволено, надано згоду судовому експерту на прийняття до дослідження оригіналу документа: „Рішення учасників ТОВ „РВ-ЛІЗІНГ №1 від 06.11.2012р., який надано на експертизу суддєю ОСОБА_4 по справі №916/466/16, за для вирішення питань за матеріалами даної справи №916/35/16, провадження у справі №916/35/16 зупинено.

04.05.2017р. до господарського суду Одеської області повернулись матеріали справи №916/35/16 разом з Листами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, у яких повідомлено суд, що у звязку з несплатою вартості експертного дослідження, ухвала господарського суду Одеської області від 23.03.2016р. про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи залишена без виконання і надання експертного висновку.

Ухвалою суду від 16.05.2017р. поновлено провадження у справі №916/204/16 та призначено колегіальний розгляд даної справи.

На підставі ухвали господарського суду Одеської області від 16.05.2017р., у справі №916/35/16 було призначено автоматичний розподіл справи між суддями з метою визначення складу колегії суддів.

Згідно даних автоматичного розподілу справи між суддями від 16.05.2017р. було визначено наступний склад колегії суддів для колегіального розгляду справи №916/35/16: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Смелянець Г.Є., Малярчук І.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.05.2017р. прийнято справу №916/35/16 до колегіального провадження у наступному складі суду: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Смелянець Г.Є., Малярчук І.А. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до п. 2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 9.7. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 20.06.2017р. (протокол №17-09/2017), приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Малярчук І.А. у відпустці з 31.07.2017р., на підставі службової записки головуючого судді Дяченко Т.Г., призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/35/16, для внесення змін до складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.08.2017р. визначено наступний склад колегії суддів для колегіального розгляду справи №916/35/16: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Смелянець Г.Є., Желєзна С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2017р. прийнято справу №916/35/16 до колегіального провадження у наступному складі суду: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Смелянець Г.Є., Желєзна С.П. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до п. 2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 9.7. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 20.06.2017р. (протокол №17-09/2017), приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Желєзної С.П. у відпустці з 03.08.2017р. по 11.08.2017р., на підставі службової записки головуючого судді Дяченко Т.Г., призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/35/16, для внесення змін до складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.08.2017р. визначено наступний склад колегії суддів для колегіального розгляду справи №916/35/16: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Волков Р.В., Смелянець Г.Є.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.08.2017р. прийнято справу №916/35/16 до колегіального провадження у наступному складі суду: головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді судді Волков Р.В., Смелянець Г.Є. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

20.09.2017р. представником первісного позивача надано клопотання, у якому він просить суд розглядати справу №916/35/16 без участі представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА.

Товаристваом з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" письмових пояснення по суті справи до господарського суду Одеської області надано не було.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши під час розгляду справи в судових засіданнях пояснення представників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", суд встановив.

14 грудня 2012 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (Лізингодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" (ОСОБА_5), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" (Поручитель) було укладено Договір про фінансовий лізинг №00006423 (надалі Договір), за умовами якого Лізингодавець зобовязався передати у розпорядження ОСОБА_5 обєкт лізингу транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі №XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун №CFN 387320, а ОСОБА_5 зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здіснення платежів згідно Договору та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( надалі - План відшкодування) на загальну суму 13690,00дол. США та авансовий платіж у розмірі 4107,00 дол. США.

Поручителем за цим Договором є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", яке несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань ОСОБА_5 на підставі або у звязку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невідємними частинами , а також загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу , рахунками для лізингових платежів /Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Розділом 1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, які є додатком до Договору, передбачено, що Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як "Контракт"), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до Контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", а також передачі Об'єкту лізингу ОСОБА_5 згідно з положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг", а також іншими положеннями українського законодавства.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3. Договору, об'єктом контракту є транспортний засіб, зазначений у Договорі про фінансовий лізинг (надалі Об'єкт лізингу). Об'єкт лізингу був обраний у відповідності до специфікації ОСОБА_5 та в повній мірі відповідає вимогам ОСОБА_5. ОСОБА_5 на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" придбало Об'єкт лізину. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" придбуває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає ОСОБА_5 Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього контракту. ОСОБА_5 користується Об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та забезпечує експлуатацію Об'єкта лізингу у відповідності до цього контракту.

Згідно з п. 3.4 Договору, після завершення строку дії цього контракту ОСОБА_5 придбаває Об'єкт лізингу у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" за купівельною ціною, що буде визначена ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" з урахуванням виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань щодо лізингових платежів та інших платежів, які підлягають виплаті за Контрактом. За умови повної сплати ОСОБА_5 лізингових платежів та інших платежів, що підлягають виплаті за цим контрактом, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" приймає рішення про визначення купівельної ціни у розмірі вартості Обєкта лізингу, як це визначено у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а сплачені ОСОБА_5 авансовий платіж та платежі, що відшкодовують частину вартості Обєкта лізингу, будуть зараховані у сплату купівельної ціни. У разі неповної сплати ОСОБА_5 будь-яких платежів за контрактом, розмір купівельної ціни буде відповідним чином збільшений.

Згідно до п.4.1. Договору вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" зберігатиме за собою право власності на Об'єкт лізингу, в той час як ОСОБА_5 матиме право на експлуатацію Об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" матиме право розірвати цей контракт, відмовитися від Контракту, вимагати повернення Об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

Положеннями п. 6.1. Договору сторони погодили, що для експлуатації Об'єкта лізингу ОСОБА_5 щомісяця виплачуватиме ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає в себе: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості Обєкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаний з оплатою послуг та відшкодуванням, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо повязані з Контрактом. Будь-які податки, що можуть застосовуватися до контракту після його виконання або в будь-який час у майбутньому та інші витрати та платіжні зобов'язання не включаються до лізингових платежів.

Відповідно до п.6.3 Загальних комерційних умов, сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим контрактом на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", відображають справедливу вартість Об'єкту лізингу та забезпечують отримання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" очікуваної станом на дату виконання контракту суми на основі діючого курсу обміну Євро/долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ КІБ Креді ОСОБА_6 або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладались угоди з клієнтами банку (ПАТКІБ Креді ОСОБА_6 або іншим банком) з купівлі та продажу Євро/доларів США до української гривні) ( надалі - обмінний курс), як буде обрано за рішенням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим контрактом, розраховуються в Євро/доларах США (як обумовлено сторонами в контракті) на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний та про який було повідомлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", збільшився більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується Лізиногоодержувачем. Лізингові платежі будуть розраховуватись для цілих місяців.

Як вбачається зі змісту п. 6.5. Договору, лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Лізингові платежі у будь-якому разі не підлягають поверненню лізингоодержувачу, за випадком випадків визначених контрактом.

Позивачем було зазначено суду, що починаючи з лютого 2014 року відповідач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР порушував свої зобовязання за умовами укладеного договору, відхиляючись від Графіку відшкодування. Позивачем на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР направлялися нагадування щодо сплати заборгованості, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до положень розділу Договору „Умови поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань ОСОБА_5 на підставі або у звязку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого ОСОБА_5, в разі переводу боргу/заміни особи ОСОБА_5 чи смерті ОСОБА_5. Зобовязання Поручителя включають , окрім іншого, лізингові платежі, інші платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті ОСОБА_5 відповідно до положень даного Контракту. Поручитель у повному обсязі відшкодовує всі платежі , що підлягають сплаті у відповідності до контракту , протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від ТОВ "Порше Лізинг Україна". Останнє має право надавати такі повідомлення , як зазначено у п.п.7 та 12.8 цього Контракту. Окрім виконання умов цього Контракту жодних інших юридичних формальностей не вимагається для того, щоб зобовязати Поручителя виконати зобовязання , передбачені цим Контрактом. Поручитель погоджується зі збільшенням лізингових платежів на інших платежів , що може бути здійснено ТОВ "Порше Лізинг Україна" як зазначено у п.6.13 цього Контракту. Якщо інше не передбачено Контрактом, всі повідомлення відправляють Поручителю у письмовій Фомі за адресою, вказаною у Контракті особисто, курєром або поштою. При цьому, факт відправлення буде вважатися підтвердженим у випадку наявності підпису адресата на копії повідомлення ( у випадку передачі повідомлення особисто), квитанції про оплату відправлення або опису вкладеного з відповідною відміткою УДППЗ „Укрпошта або курєрської служби ( у випадку відправлення повідомлення поштою або курєром). Ці умови поруки набирають чинності з моменту їх підписання ТОВ "Порше Лізинг Україна" та Поручителем та залишаються чинними до повного виконання зобовязань ОСОБА_5 , передбачених п.12 цього контракту. Усі зміни, доповнення та відмови від Умов поруки чи положень цього Контракту є обовязковими для ТОВ "Порше Лізинг Україна" та Поручителя лише у випадку їх письмового оформлення або письмового підтвердження їх належним чином уповноваженими представниками.

Відповідно до п.п. 8.3. та 8.3.1. Договору, якщо ОСОБА_5 прострочить виплату лізингового платежу на 10 робочих днів, Лізингодавець має право надіслати ОСОБА_5 першу платіжну вимогу щодо сплати у письмовій формі. Якщо ОСОБА_5 не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту першої вимоги, Лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 робочих днів.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР прийнятих на себе зобовязань за Договором, позивач 19.05.2015р. направив на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" вимогу про сплату заборгованості за договором , повернення обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору.

Однак, дана вимога ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" залишились без задоволення з боку відповідача.

Пунктом 12.6.1 Договору передбачено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" має право розірвати контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об'єкт лізингу, якщо ОСОБА_5 не платив 1 (один) наступний Лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобовязання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до п. 12.7 Договору, день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від Контракту, визначається ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" у відповідному повідомленні/вимозі.

Згідно п.12.9. Договору, у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Контракту відповідно до п.12, відмови ОСОБА_5, придбати Об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" вимагає повернення Об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, ОСОБА_5 зобов'язаний повернути Об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", якщо інша адреса не вказана ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк ОСОБА_5 сплачує ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" будь-яку різницю між вартістю обєкту лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" в результаті продажу обєкту лізингу, або, якщо обєкт лізингу залишився у власності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", ринковою вартістю обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими ОСОБА_5 відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та має бути відшкодована ОСОБА_5 відповідно до умов контакту та чинного законодавства. Зобовязання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання ОСОБА_5, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контакту.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" своїх зобовязань за Договором, позивачем 19.05.2015 р. було направлено на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" вимогу про сплату заборгованості, повернення Обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу, які були повернуті на адресу відправника. За посиланнями позивача, датою припинення договору є 12 червня 2015 р.

Як зазначає позивач, 26 вересня 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1404 щодо повернення обєкта лізингу - транспортного засобу типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі № XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

03 листопада 2015 року обєкт лізингу було повернуто позивачу, що підтверджується відповідним ОСОБА_7 прийому-передачі, у звязку з чим 04 листопада 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бутанського міського управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 13.6 Договору, ОСОБА_5 відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" у зв'язку з вилученням Об'єкта лізингу, у тому числі витрати повязані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги з вилученням Об'єкті лізингу. Якщо ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у пункті 13, воно матиме право на вилучення Об'єкту лізингу у ОСОБА_5 в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п. 13.7 Договору).

Позивач вказує, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" умов договору про фінансовий лізинг № 00006422 від 14.12.2012 р., позивач звернувся за наданням юридично-консультаційних послуг до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тріпл Сі", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Вернер для вчинення виконавчого напису нотаріуса, підготовки процесуальних документів для відкриття виконавчого провадження та супроводження повернення обєкту лізингу.

У звязку з вищенаведеним, позивач просить стягнути збитки у розмірі 89573,47грн., які виникли у звязку з відновленням порушеного права ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА".

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.6.17 Умов лізингу у випадку розірвання Контракту / відмови від Контракту за ініціативою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" відповідно до п.12 Контракту , лізинговий платіж буде вважатися платою за користування обєктом лізингу. При цьому, відповідно до п.12.9 Контракту ОСОБА_5 зобов'язаний повернути Об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", якщо інша адреса не вказана ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту.

Позивач зазначає, що обєкт лізингу було вилучено та повернуто ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" лише 03.11.2015р. , що підтверджується відповідним актом приймання передачі. Оскільки обєкт лізингу не було повернуто своєчасно, позивач вважає, що стягненню підлягає упущена вигода у вигляді несплачених щомісячних платежів за час фактичного користування обєктом лізингу у розмірі 8176,97 грн.

Також, позивачем було зазначено, що 03 грудня 2015 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_8 було укладено договір про фінансовий лізинг №00011749, за умовами якого позивач зобовязався передати у розпорядження ОСОБА_8 транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі № XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, а ОСОБА_8 зобовязалось прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить еквівалент у гривні 5440 доларів США та авансовий платіж, що становить еквівалент у гривні 1088 доларів США.

Станом на 03.11.2015р. (дата вилучення обєкту лізингу) залишились не виплаченими лізингові платежі, без врахування заборгованості за користування за період з серпня 2015 року по жовтень 2015 року) в розмірі еквіваленту у гривні 7398,75 доларів США. (за курсом дол.США/укр.грн. ПАТ „Креді ОСОБА_6 відповідно п. 6.3 Договору).

На підставі вищенаведеного та п.12.9 Договору, за підрахунками позивача, різниця між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами, що залишилися не сплаченими складає 46659,38 грн., які позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідачів прийнятих на себе зобовязань та направлено на солідарне стягнення збитків за договором про фінансовий лізинг №00006422 від 14.12.2012р. у розмірі 144409,82 грн.

Відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" подало до господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" про визнання недійсним Договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР", який міститься у змішаному Договорі про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ".

В обґрунтування зустрічного позову, зустрічний позивача вказує, що згідно з п.9.3.15 Статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" прийняття рішень про укладання договорів (угод) поруки віднесено до виключної компетенції загальних з борів учасників товариства.

Всупереч цьому, директор ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" ОСОБА_9 підписав Договір про фінансовий лізинг № 00006423 від 14.12.2012р., згідно якого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" виступило поручителем.

На момент укладання Договору про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р., єдиним учасником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" був ОСОБА_2, який і був наділений Статутом ОСОБА_1 одноособовим правом приймати рішення про укладення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" договорів поруки. В той же час, загальними зборами учасників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" рішення про укладання договору поруки за Договором про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р. не приймалось, що , на думку позивача за зустрічним позовом, свідчить про недійсність договору поруки, згідно якого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" виступило поручителем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА".

Також, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" в обгрунтування зустрічного позову посилається на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р., відповідно до якої відносно ОСОБА_2 припинено кримінальне провадження у зв'язку з його неосудністю через недієздатність внаслідок психічного захворювання. Актом №96 від 21.06.2012р. комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1" та зазначеною постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р. встановлено, що ОСОБА_2 на час укладення договору поруки був неосудним, тобто не розумів значення своїх дій та не міг керуватися ними, не міг приймати будь які рішення.

З 27.08.2012р. по 16.11.2012р. ОСОБА_2 перебував під слідством у кримінальній справі за обвинуваченням у тяжкому злочині на стаціонарному лікуванні в закритому відділенні КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1".

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ" просить суд визнати недійсним Договір поруки, укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР", який міститься у змішаному Договорі про фінансовий лізинг № 00006423 від 14.12.2012р.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що укладений договір поруки між позивачем та відповідачем щодо зобовязань третьої особи за Договором про фінансовий лізинг № 00006423 від 14.12.2012р., вчинений директором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" в межах наданих йому повноважень відповідно до п.9.3.15 та п.1.5.1 Статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" та Рішення учасника №1 від 06.11.2012р., згідно з яким забезпечено порукою виконання зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" при укладенні договорів лізингу; уповноважено директора ОСОБА_9 на підписання всіх необхідних документів, з метою забезпечення порукою виконання зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" за договорами лізингу, в тому числі умов поруки, викладених в договорах лізингу.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" виникли на підставі укладеного між ними 14 грудня 2012 р. Договору про фінансовий лізинг № 00006423.

Статтею 806 Цивільного кодексу України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Згідно ст.3 Закону України "Про фінансовий лізинг", предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом лізингу земельні ділянки та інші природні об'єкти, єдині майнові комплекси підприємств та їх відокремлені структурні підрозділи (філії, цехи, дільниці). Майно, що перебуває в державній або комунальній власності та щодо якого відсутня заборона передачі в користування та/або володіння, може бути передано в лізинг у порядку, встановленому цим Законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв'язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізінг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 Цивільного кодексу України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Частиною другою статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Судом встановлено, що за умовами укладеного між сторонами договору передається у розпорядження транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі №XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, з зобовязанням прийняти обєкт лізингу і сплачувати суми коштів за Договором шляхом здіснення платежів згідно Договору та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( надалі - План відшкодування) на загальну суму 13690,00 дол. США та авансовий платіж у розмірі 4107,00 дол. США.

Відповідно до положень ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки , відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручителем за цим Договором є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ, яке несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань ОСОБА_5 на підставі або у звязку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невідємними частинами , а також загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу , рахунками для лізингових платежів /Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Позивачем було зазначено суду, що починаючи з лютого 2014 року відповідач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР порушував свої зобовязання за умовами укладеного договору, відхиляючись від Графіку відшкодування. Позивачем на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР направлялися нагадування щодо сплати заборгованості, копії яких наявні в матеріалах справи.

У зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР прийнятих на себе зобовязань за Договором, позивач 19.05.2015р. направив на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" вимогу про сплату заборгованості за договором , повернення обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору.

Однак, дана вимога ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" залишились без задоволення з боку відповідача.

Відповідно до п. 12.7 Договору, день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від Контракту, визначається ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" у відповідному повідомленні/вимозі.

В зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" своїх зобовязань за Договором, позивачем 19.05.2015 р. було направлено на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" вимогу про сплату заборгованості, повернення Обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу, які були повернуті на адресу відправника. За посиланнями позивача, датою припинення договору є 12 червня 2015 р.

Оскільки відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" не було своєчасно повернуто обєкт лізингу відповідно до вимоги, первісним позивачем було заявлено до стягнення упущену вигоду у вигляді щомісячних платежів з фактичний час користування обєктом лізингу з серпня 2015 року по жовтень 2015 року, а саме: щомісячний лізинговий платіж за серпень 2015 року на суму 2420,70 грн., не пізніше 15.08.2015р., щомісячний лізинговий платіж за вересень 2015 року на суму 2940,80 грн., не пізніше 15.09.2015р., щомісячний лізинговий платіж за жовтень 2015 року на суму 2815,47 грн., не пізніше 15.10.2015р.

Суд приходить до висновку, що загальний розмір, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь первісного позивача, становить грошову суму у розмірі 8176,97 грн. упущеної вигоди у вигляді щомісячних платежів за фактичний час користування обєктом лізингу.

Згідно п.12.9. Договору, у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Контракту відповідно до п.12, відмови ОСОБА_5, придбати Об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" вимагає повернення Об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, ОСОБА_5 зобов'язаний повернути Об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", якщо інша адреса не вказана ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк ОСОБА_5 сплачує ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" будь-яку різницю між вартістю обєкту лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" в результаті продажу обєкту лізингу, або, якщо обєкт лізингу залишився у власності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", ринковою вартістю обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими ОСОБА_5 відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та має бути відшкодована ОСОБА_5 відповідно до умов контакту та чинного законодавства. Зобовязання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання ОСОБА_5, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контакту.

Позивачем було зазначено, що 03 грудня 2015 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_8 було укладено договір про фінансовий лізинг №00011749, за умовами якого позивач зобовязався передати у розпорядження ОСОБА_8 транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі №XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, а ОСОБА_8 зобовязалось прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить еквівалент у гривні 5440 доларів США та авансовий платіж, що становить еквівалент у гривні 1088 доларів США.

Станом на 03.11.2015р. (дата вилучення обєкту лізингу) залишились не виплаченими лізингові платежі, без врахування заборгованості за користування за період з серпня 2015 року по жовтень 2015 року) в розмірі еквіваленту у гривні 7398,75 доларів США. (за курсом дол.США/укр.грн. ПАТ „Креді ОСОБА_6 відповідно п. 6.3 Договору).

На підставі вищенаведеного та п.12.9 Договору, за підрахунками позивача, різниця між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами, що залишилися не сплаченими складає 46659,38 грн., які позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів.

З урахуванням зазначеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення різниці між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами у сумі 46659,38 грн., обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Позивачем, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР" умов договору про фінансовий лізинг № 00006422 від 14.12.2012 р., були заявлені до стягнення збитки у розмірі 89573,47 грн., які позивач поніс при зверненні за наданням юридично-консультаційних послуг до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тріпл Сі", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Кредит ОСОБА_10Ел.Сі, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Вернер для вчинення виконавчого напису нотаріуса, підготовки процесуальних документів для відкриття виконавчого провадження та супроводження повернення обєкту лізингу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та письмових пояснень позивача, збитками позивач визначає вартість юридичних послуг з вчинення виконавчого напису нотаріуса, підготовки процесуальних документів для відкриття виконавчого провадження та супроводження повернення обєкту лізингу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Також відшкодування збитків передбачено ст. 224 ГК України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Приписами ст. 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Чинним законодавством передбачено, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) факт порушення зобовязання або завдання збитків (протиправна дія або бездіяльність); 2) наявність і розмір завданих збитків або шкоди; 3) причинний звязок між порушенням зобовязання і збитками або завданням шкоди та розміром шкоди; 4) вина особи, яка порушила зобовязання, або завдала шкоду.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитків, повинна довести як розмір збитків так і факт їх понесення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7 встановлено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК України відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Зазначені витрати - не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявлені позивачем до стягнення збитки у розмірі 89573,47 грн. за своєю правовою природою є судовими витратами, а тому не можуть стягуватись під виглядом збитків.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" зі солідарним стягненням з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" 54836,35 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 822,55 грн. покладаються на первісних відповідачів, пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА".

Дослідивши вимоги зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", про визнання недійсним договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", який міститься у змішаному договорі про фінансовий лізинг №00006423 від 14.12.2012р.- є не обґрунтованими, не підтверджені відповідними доказами і такими, що не підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

14 грудня 2012 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (Лізингодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" (ОСОБА_5), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" (Поручитель) було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00006423 (надалі Договір), за умовами якого Лізингодавець зобовязався передати у розпорядження ОСОБА_5 обєкт лізингу транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І, шасі №XW8ZZZ61ZDG35646, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, а ОСОБА_5 зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здіснення платежів згідно Договору та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( надалі - План відшкодування) на загальну суму 13690,00 дол. США та авансовий платіж у розмірі 4107,00 дол. США.

Поручителем за цим Договором є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", яке несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань ОСОБА_5 на підставі або у звязку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невідємними частинами , а також загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу , рахунками для лізингових платежів /Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Учасником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" ОСОБА_2 було прийняте рішення № 1 від 06.11.2012р. про забезпечення порукою виконання зобов'язань при укладанні договору лізингу та уповноважено директора ОСОБА_9 на підписання всіх необхідних документів, в тому числі умов поруки, викладених у договорі лізингу.

Судом під час розгляду даної справи, за клопотанням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ", по справі було призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу з метою з'ясування питань щодо особи, якою вчинено підпис під вказаним рішенням зборів та виготовлення самого рішення.

Проте, 04.05.2017р. до господарського суду Одеської області повернулись матеріали справи №916/204/16 разом з Листами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, у яких повідомлено суд, що у звязку з несплатою вартості експертного дослідження, ухвала господарського суду Одеської області від 23.03.2016р. про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи залишена без виконання і надання експертного висновку.

Дійсно, постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р. припинено провадження по кримінальній справі по звинувачуванню ОСОБА_2 у скоєні злочину, передбаченого ст.ст.342 ч.2, 345 ч.1 КК України, в зв'язку з його неосудністю.

Разом з цим, вказаною постановою встановлено, що він не міг усвідомлювати своїх дій і керувати ними саме в момент вчинення злочину, тобто 20.04.2012р.

Акт № 96 комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2, датований 21.06.2012р. тоді як ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" оспорюється підпис у рішенні зборів № 1 від 06.11.2012р.

Суд зазначає, що питання справжності підпису і питання психічного стану ОСОБА_2 можуть вплинути на правову оцінку рішення №1 від 06.11.2012р.

Проте, законність цього рішення не є предметом розгляду по цій справі, відповідні вимоги в рамках цієї справи сторонами не заявлялись, а тому вказане рішення Учасника є діючим та таким, що породжує певні правові наслідки.

Доказів визнання його недійсним у встановленому чинним законодавством порядку, суду не представлено.

Відповідно до п.10 Постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів, рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

У п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними ( із змінами та доповненнями) зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, директор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" ОСОБА_9 під час підписання договору про фінансовий лізинг №00006422 від 14.12.2012р. в якості поручителя діяв відповідно до п.9.3.15 Статуту ОСОБА_1 та за наявності відповідного рішення єдиного Учасника ОСОБА_1.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", про визнання недійсним договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ".

Судові витрати по сплаті судового збору, згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України, сплачені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" , у звязку з відмовою в задоволенні зустрічних позовних вимог, на відповідача за зустрічним позовом не покладаються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" (65098, м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 16; код 37223577), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" (65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 2, офіс 1; код 34598425) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс В; код 35571472) збитки за Договором про фінансовий лізин №00006423 від 14.12.2012 р. в розмірі 54836 (пятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 35 коп.

3.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ-ЛІДЕР" (65098, м.Одеса, вул. Партизанська, буд. 16; код 37223577) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс В; код 35571472) витрати по сплаті судового збору у розмірі 411 (чотириста одинадцять) грн. 28 коп.

4.Стягнути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" (65009, м.Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 2, офіс 1; код 34598425) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс В; код 35571472) витрати по сплаті судового збору у розмірі 411 (чотириста одинадцять) грн. 28 коп.

5.В решті позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" відмовити.

6.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" про визнання недійсним договору відмовити.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Т.Г. Д'яченко

Суддя Р.В. Волков

Суддя Г.Є. Смелянець