РІШЕННЯ

03 жовтня 2017 рокуСправа № 921/444/17-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" бульвар Т. Шевченка, 18, Київ, Центральна Частина Києва, Київ, 10030 в особі Тернопільської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" вул. Чорновола, 4, Тернопіль, 46001

до Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації вул. Грушевського, 25, Козова, Козівський район, Тернопільська область,47601

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації вул. Грушевського, 38, Козова, Тернопільська область, 47600

про cтягнення 13 347,12 грн. витрат за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

За участі представників:

позивача ОСОБА_2, довіреність №1084 від 12.12.2016р.

відповідача ОСОБА_3, довіреність №01-01/2999 від 08.08.2017р.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Тернопільської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось з позовом до Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 районна державна адміністрація про cтягнення 13 347,12 грн. витрат за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за грудень 2016р.

Ухвалою суду від 20.07.2017р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.08.2017р.

Ухвалою суду від 29.08.2017р. відкладено розгляд справи на 18.09.2017р. та залучено до участі у справі на правах третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 районну державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 18.09.2017р., за клопотанням представника відповідача, відкладено розгляд справи на 03.10.2017р.

Ухвалою суду від 18.09.2017р., за клопотанням представника відповідача, відповідно до ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи продовжений на 15 днів по 04.10.2017р.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на невиконання відповідачем норм чинного законодавства щодо відшкодування витрат за надані у грудні 2016 року телекомунікаційні послуги на пільгових умовах окремим категоріям громадян Козівського району, на яких поширюється дія норм Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законі України "Про охорону дитинства". На підтвердження надання послуг позивачем, відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 04.03.2002р. №256, на адресу відповідача направлений щомісячний, як у електронному варіанті так і рекомендованою кореспонденцією, звіт, який залишився без розгляду та відшкодування витрат. Представник позивача пояснив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, складання актів звіряння розрахунків є обов`язком відповідача, невиконання якого не звільняє відповідача від виконання зобов`язання, а чинне законодавство не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним: - відсутністю коштів, а саме: на 2016р. ОСОБА_1 районною державною адміністрацією на дані видатки з районного бюджету кошти не виділялися; - у Законі України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" відсутня субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку; - Управління, як орган державної влади і бюджетна установа, діє відповідно до чинного законодавства України, однак жодних договірних зобов'язань відповідач перед позивачем не має; - на вказані цілі кошти не виділялись, оскільки відсутні додаткові джерела фінансування у районному бюджеті, що підтверджується листами Фінансового управління ОСОБА_1 районної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не подала витребуваного відзиву на позов, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, судом встановлено:

- Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" надано у грудні 2016р. телекомунікаційні послуги на пільгових умовах споживачам Козівського району Тернопільської області на суму 13 347,12 грн., які мають пільги з їх оплати згідно Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законі України "Про охорону дитинства";

- факт надання послуг та фактичне споживання їх споживачами, які користуються такими пільгами, підтверджується Розрахунком видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг (Форма №2-пільга) споживачам Козівського району Тернопільської області за грудень 2016 року на суму 13 347,12 грн.;

- позивачем надіслано відповідачу для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів відповідний звіт за грудень 2016р., що підтверджується супровідним листом №06/2-11-9 від 05.01.2017р. (опис вкладення та фіскальний чек від 10.01.2017р.), одержання якого відповідачем не заперечується.

Непроведення відшкодування відповідачем вартості наданих послуг стало підставою для звернення позивача до суду.

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази, наведені в процесі розгляду справи представниками сторін доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного:

- згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", пільги щодо оплати послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України за місцем проживання з дня пред'явлення документа, що підтверджує право на пільги.

Видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, при цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 87, ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 2 Постанови №256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (п. 3 Порядку №256 в редакції чинній станом на 2016р.).

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Козівського району Тернопільської області є Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації, а тому, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян має здійснюватись відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно ч. 1 п. 8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому, головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку №256).

Згідно п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003р., підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

При цьому, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. №117 від 29.01.2003р., Управління соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації є не лише розпорядником бюджетних коштів, а й органом, що контролює відомості, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011р. №31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, зокрема, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Отже, Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації, яке є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення Козівського району Тернопільської області, зобов'язане було здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем, внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, які проживають на вищезазначеній території, за рахунок державних субвенцій.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому, не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки відповідач не надав заперечень щодо невідповідності даних зазначених позивачем у звіті про осіб, яким надані пільги з послуг звязку, факту надання телекомунікаційних послуг, підстав їх надання та їх вартості, тим самим не спростував вимоги позивача щодо їх оплати.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у Державному та місцевому бюджетах не передбачені витрати, пов'язані із наданням пільг на послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, та про відсутність договірних правовідносин між сторонами, оскільки:

- законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах;

- відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р.);

- відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, які є джерелом права згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004р. зазначив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №11/446, від 15.05.2012р. у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012р. у справі № 15/5027/715/2011;

- обовязок відповідача відшкодовувати вартість наданих громадянам послуг на пільгових умовах виникає не із договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства законів, що відповідає ст. 11 ЦК України.

Судовий збір в сумі 1 600,00 грн. покладається на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 районної державної адміністрації (вул. Грушевського, 25, Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47601, ідентифікаційний код 03195659) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Тернопільської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Чорновола, 4, Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 01188052) 13 347 (тринадцять тисяч триста сорок сім) грн. 12 коп. витрат за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за грудень 2016р. та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 5 жовтня 2017 року

Суддя М.С. Стадник