УХВАЛА

04.10.2017Справа № 910/14079/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Вектор Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національний банк України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1
провизнання недійсними договорів
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Сіромашенко Р.Л.,
від відповідача : від третіх осіб:Самохін Є.А., ОСОБА_4, не з'явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду міста Києва знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача договір від 31.01.2017 було укладено з порушенням Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" його господарської компетенції, що у свою чергу є підставою для визнання його недійсним згідно з ч. 1 ст. 207 86 Господарського процесуального кодексу України в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 04.10.2017, також до участі у справі в якості третіх осіб залучено Національний банк України та ОСОБА_1.

05.09.2017 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій Публічне акціонерне товариство "Вектор Банк" просить суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом Іпотечного договору.

Як вбачається із поданої заяви, позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання її до суду з огляду на перебування в процедурі ліквідації.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тобто, обов'язковою умовою для звільнення від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд відзначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторін (пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" про звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі відсутні.

В той же час, згідно з абз. 4 п. 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» на виняток з наведених правил у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви; про такий розподіл може бути зазначено і в рішенні (постанові) господарського суду, прийнятому(-ій) за результатами розгляду справи, або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

З огляду на викладене, суд розглядає подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову по суті.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

За змістом п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, при зверненні до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким іншим особам вчиняти певні дії заявником мають бути визначені підстави такого звернення, обставини, за наявності яких виконання ймовірного позитивного рішення по справі може стати неможливим, докази того, що запропоновані заходи до забезпечення позову дійсно можуть виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що заява позивача про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не підтверджує, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Отже, всупереч вимогам ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не було доведено наявності обставин, з якими Господарський процесуальний кодекс України пов'язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді встановлення заборони іншим особам вчиняти певні дії, у зв'язку з чим, судом відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити повністю.

Суддя В.П. Босий