ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Справа № 910/8103/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І.- головуючого, доповідача Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.
розглянувши матеріали касаційної скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26.06.2017
у справі№ 910/8103/16
Господарського судуміста Києва
за позовомНауково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук
до Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка
простягнення 476135,50 грн
за зустрічним позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка
до Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук
простягнення 8385916,12 грн
за участю представників:
позивача за первісним позовомШкляревська Л.М.- предст. дов. від 07.02.2017;
відповідача за первісним позовомКузіна Л.В. - предст. дов. від 24.07.2017

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Науково-технічний комплекс "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" подав до господарського суду позов про стягнення з Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка 258260,50 грн пені та 217875 грн штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань (прострочення виконання етапу № 4 та невиконання етапів №№ 5, 6 календарного плану до додаткової угоди), посилаючись на положення договору та на приписи статей 526, 530 Цивільного кодексу України, статей 193, 230 та 231 Господарського кодексу України.

Міжнародний центр ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка відхилив позовні вимоги, вказавши, що виконував роботи та надавав послуги, передбачені договором, добросовісно, добровільно вживав заходи для належного виконання зобовязань, а його вина у несвоєчасному виконанні зобовязань відсутня; натомість позивач перешкоджав належному оформленню співпраці між сторонами за договором.

Заявою від 14.07.2016 позивач збільшив позовні вимоги на 1214620 грн, з яких 490103,4 грн штрафу за неналежну якість наданих послуг, 374517 грн вартості виконання неякісних послуг третьою особою, 350000 грн вартості неякісних послуг, сплачених позивачем, які підлягають поверненню; 15.11.2016 суд заяву про збільшення позовних вимог залишив без розгляду.

19.08.2016 Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка 19.08.2016 подав до суду зустрічний позов про стягнення з Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" 8385916,12 грн., з яких 2067039,45 грн боргу (за актами №№ 3, 4), 456413,12 грн пені за несвоєчасну оплату послуг (за актами №№ 1, 2, 3, 4) 5862463,55 грн відшкодування матеріальних збитків, заподіяних односторонньою відмовою від договору, посилаючись на приписи статей 11, 16, 22, 549, 610, 611, 651, 653 Цивільного кодексу України, статей 193, 224, 225 Господарського кодексу України.

Науково-технічний комплекс "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" відхилив зустрічний позов, вказавши, що розрахунки за договором здійснювались своєчасно, а неякісно виконані роботи оплаті не підлягають; через зрив строків надання послуг виконавцем та неналежну якість виконаних ним робіт, інститут розірвав договір підряду відповідно до положень статті 849 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 08.02.2017 господарський суд замінив Міжнародний центр ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка на відповідача Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародний центр ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 (судді: Чебикіна С.О. - головуючий, Головіна К.І., Босий В.П.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" 1000 грн пені, 1000 грн штрафу та 7142,03 грн судового збору. У зустрічному позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 (судді: Баранець О.М. - головуючий, Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.) рішення господарського суду залишено без змін, як законне і обґрунтоване.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, Київський національний університет імені Тараса Шевченка подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення та постанову господарських судів, прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: місцевий господарський суд порушив строки розгляду справи, встановлені статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, в порушення статті 43 Господарського процесуального кодексу України не розглянув повно та об'єктивно в судовому засіданні всі обставини справи, зокрема, той факт, що перенесення строків виконання робіт було зумовлено несвоєчасним наданням вихідних даних підрядником за договором, та відсутність порушень кінцевого строку договору, як підстави для застосування штрафних санкцій; застосовуючи статтю 83 Господарського процесуального кодексу України, яка має застосовуватись виключно у взаємозв'язку з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, місцевий господарський суд не обґрунтував своє рішення щодо зменшення сум пені та штрафу, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суди помилково застосували приписи статті 583 Цивільного кодексу України; відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суди не взяли до уваги прийняття Рівненською атомною електростанцією відповідних робіт 12.02.2016 як належно виконаних Науково-технічним комплексом "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" та їх оплату; апеляційний суд всупереч вимогам статті 101 Господарського процесуального кодексу України не перевірив законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Представник Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України у судовому засіданні відхилив доводи касаційної скарги, вказавши на законність та обґрунтованість судових рішень, та просив суд, в тому числі й у додаткових письмових поясненнях, відмовити скаржнику у задоволенні касаційної скарги.

Представник Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародний центр ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка усно у судовому засіданні та у додаткових поясненнях навів доводи на підтвердження вказаних у касаційній скарзі обставин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Предметом первісного позову є вимоги Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона" Національної академії наук України (підрядник) про стягнення з Київського національного університету імені Тараса Шевченка 258260,50 грн. пені та 217875,00 грн 7% штрафу у зв'язку з порушенням відповідачем за первісним позовом строків виконання зобов'язань за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014.

Місцевий господарський суд встановив, що 18.12.2014 Науково-технічний комплекс "Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона" Національної академії наук України (підрядник) та Міжнародний центр ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка (виконавець) уклали договір на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014, за умовами якого виконавець зобов'язується у 2014-2016 роках надати послуги, зазначені в технічному завданні (технічних вимогах) (додаток 1), а підрядник - прийняти і оплатити такі послуги (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору встановлено найменування послуги: "Послуги щодо технічного випробування й аналізування (розрахункове обґрунтування можливості експлуатації визначеного обладнання першого контуру реакторної установки енергоблоку № 3 у понад проектний період)". Кількісні характеристики (зміст) послуг, що надаються за цим договором, визначаються у Календарному плані (додаток 2) та Технічному завданні (Технічних вимогах) (додаток 1), що є невід'ємними частинами договору. Послуги надаються в інтересах замовника - Відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" в межах договору 01-Н1114 від 07.11.2014 (Основний Договір).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що виконавець повинен надати передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає умовам нормативної документації для даного виду послуг та умовам договору.

Ціна договору з врахуванням витрат на відрядження та ПДВ складає 8636000,00 грн. (пункт 3.1. договору).

Розрахунки проводяться за фактом шляхом перерахування підрядником грошових коштів на реєстраційний рахунок виконавця після підписання сторонами акту здавання-приймання наданих послуг та після підписання замовником відповідного акта здавання-приймання наданих послуг підрядником замовнику за Основним договором; строк оплати - протягом 5 банківських днів з моменту надходження коштів за надання послуг від замовника на поточний рахунок підрядника, але не пізніше ніж через 55 календарних днів з дати підписання акту здавання-приймання наданих послуг обома сторонами (пункт 4.1. договору).

Строк (термін) надання послуг визначається Календарним планом (Додаток 2).

Згідно з Календарним планом (з урахуванням змін і доповнень внесених додатковою угодою № 1 від 12.06.2015, яка підписана обома сторонами та міститься в матеріалах справи) строки надання виконавцем послуг та ціна виконання зобов'язання встановлюються для:

- Етапу 1 - до 28.02.2015, з урахуванням ПДВ - 38500,00 грн.;

- Етапу 2 - до 31.07.2015, з урахуванням ПДВ - 374517,00 грн.;

- Етапу 3 - до 30.09.2015, з урахуванням ПДВ - 457743,00 грн.;

- Етапу 4 - до 15.10.2015, з урахуванням ПДВ - 2076000,00 грн.;

- Етапу 5 - до 31.12.2015, з урахуванням ПДВ - 198000,00 грн.;

- Етапу 6 - до 31.12.2015, з урахуванням ПДВ - 838500,00 грн.;

- Етапу 7 - до 31.03.2016, з урахуванням ПДВ - 1050000,00 грн.;

- Етапу 8 - 1 місяць з дати одержання зауважень, з урахуванням ПДВ - 150000,00 грн.;

- Етапу 9 - до 30.05.2016, з урахуванням ПДВ - 198500,00 грн.;

- Етапу 10 - до 30.11.2016, з урахуванням ПДВ - 598500,00 грн.;

- Етапу 11 - до 30.11.2016, з урахуванням ПДВ - 710000,00 грн.;

- Етапу 12 - до 28.02.2017, з урахуванням ПДВ - 2022260,00 грн.;

- Етапу 13 - 1 місяць з дати одержання зауважень, з урахуванням ПДВ - 100000,00 грн.;

Пунктом 6.1.3. договору передбачено, що підрядник зобов'язаний протягом 40 календарних днів з моменту передавання акта здавання-приймання наданих послуг від виконавця підряднику, що фіксується датою супровідного листа виконавця, надіслати виконавцю підписаний акт здавання приймання наданих послуг або мотивовану відмову від приймання послуги з переліком недоліків у наданих виконавцем послуг та строку для їх усунення.

Виконавець зобов'язаний усунути зауваження чи недоліки за власний рахунок виконавця у разі, якщо після підписання акту здавання-приймання наданих виконавцем послуг замовник чи підрядник виявить зауваження чи недоліки у, відповідно, наданих виконавцем послугах, що виникли з вини виконавця, лише після складання акту, що підписується обома сторонами договору, в якому наводяться: перелік зауважень та недоліків; з чиєї вини вони виникли; і, якщо вони виникли з вини виконавця, - строки їх усунення виконавцем (пункт 6.3.11. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинними законами України та цим договором (пункт 7.1. договору).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі послуги виконавець сплачує підряднику: - за порушення умов зобов'язання щодо якості послуги - штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісної послуги; - за порушення строків виконання зобов'язання - пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості; - за порушення строків усунення зауважень державної експертизи - пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості виконаних послуг за пунктами Календарного плану, звітна документація з яких направлена на проведення державної експертизи ЯРБ, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У разі прострочення виконання взятих на себе за договором грошових зобов'язань підрядник сплачує на користь виконавця суму боргу у розмірі вартості відповідного акту здавання-наданих послуг, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у момент прострочення, за кожен день прострочення розрахунків за договором (пункт 7.9. договору).

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2017; всі зміни до договору, крім зміни статусу платника податку на прибуток, зміни реквізитів оформляються додатковою угодою.

Суд також встановив, що вказаний вище договір є договором субпідряду на виконання науково-дослідних та технологічних робіт.

Виконавець зобов'язувався виконати Етап-1 у строк до 28.02.2015, а фактично виконав 26.03.2015, що підтверджується актом здавання-приймання послуг №1 від 26.03.2015; Етап-2 виконавець зобов'язувався виконати у строк до 31.07.2015, а фактично виконав 25.08.2015, що підтверджується актом здавання-приймання послуг № 2 від 25.08.2015; Етап-3 виконавець зобов'язувався виконати у строк до 30.09.2015, а фактично виконав 30.11.2015, що підтверджується актом здавання-приймання послуг № 3 від 30.11.2015; Етап-4 виконавець зобов'язувався виконати у строк до 15.10.2015, а фактично виконав 31.12.2015, що підтверджується актом здавання-приймання послуг № 4 від 31.12.2015.

Пунктами 12 та 14 Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 технічної наради з питань виконання основного договору №01-Н1114 від 20.11.2014, який підписано представниками Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона" Національної академії наук України, Міжнародним центром ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка та Відокремленим підрозділом "Рівненська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом", змінено строк надання звіту за етапом № 6 основного договору, який співпадає з етапом № 5 договору субпідряду № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 до 30.04.2016 (пункт 12), та змінено строк надання звіту за етапом № 7 основного договору, який співпадає з етапом № 6 договору субпідряду № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 до 30.08.2016 (пункт 14).

За змістом пунктів 1, 2 Протоколу технічної наради з питань виконання основного договору №191-10-ПТ-ПЄ-16 від 26.02.2016, підписаного представниками Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона" Національної академії наук України та Відокремленим підрозділом "Рівненська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом, що послуги, надані виконавцем по етапах №№ 3-5 основного договору, які співпадають з етапами №№ 2-4 договору субпідряду, є такими, що викликають сумніви і потребують направлення на експертизу.

Виконавець направив підряднику лист від 09.03.2016 щодо погодження нових строків виконання робіт по етапам, до якого додав проект додаткової угоди № 2 і скоригований календарний план, проте підрядник додаткову угоду № 2 і скоригований календарний план не підписав. Доказів укладення додаткової угоди до договору щодо погодження нових строків виконання робіт по етапам відповідно до пункту 11.2 договору суду не надано.

Листом-вимогою про розірвання договору підряду № К-53/48 договір на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 розірвано та припинено з 11.03.2016.

Відтак, суд дійшов висновку, що зобов'язання з виконання робіт за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 виконувались з порушенням строку, передбаченого календарним планом, а позовні вимоги про стягнення пені та 7% штрафу у зв'язку з порушенням строків виконання зобов'язань за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 є обґрунтованими. При цьому суд відхилив доводи виконавця стосовно надання ним послуг у строк, погоджений сторонами в протоколі технічної наради з питань виконання основного договору №191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016, як спростовані поясненнями та перепискою сторін, пунктом 11.2. договору, відсутністю додаткової угоди про зміну строків виконання робіт за договором субпідряду.

Проте, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов'язання та враховуючи, що відповідач за первісним позовом є державним національним навчальним закладом, суд зменшив розмір належних до стягнення пені до 1000 грн. та штрафу до 1000 грн., посилаючись на приписи пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Як вже зазначено вище, предметом зустрічного позову визначено стягнення 2067039,45 грн заборгованості з підрядника за виконані виконавцем та прийняті підрядником роботи за договором субпідряду, 456413,12 грн. пені та 5862463,55 грн. матеріальних збитків у вигляді недоотриманих запланованих на 2016 рік коштів за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014.

Розглядаючи зустрічний позов, місцевий господарський суд встановив, що за вказаними вище протоколами нарад роботи по спірному договору виконавцем за договором субпідряду виконувались з порушенням строків, передбачених його умовами у зв'язку з невчасним та неякісним виконанням робіт.

Звітом про виконання державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки №16-09-8986/1, який міститься в матеріалах справи, при виконанні експертизи документів виявлено ряд зауважень щодо повноти, коректності та достатності наведених відомостей та обґрунтувань, основні з яких стосуються: - неповноти виконаних розрахункових аналізів; - необхідності обґрунтування вибору початкових умов розрахункового аналізу; - недостатності представлених результатів розрахункового аналізу та вихідних даних, що не дозволяє в повній мірі оцінити коректність виконаних розрахунків.

Листом № К-53/45 від 09.03.2016 підрядник звертався до виконавця з повідомленням про виявлені недоліки, переліком недоліків та у відповідності до підпунктів 6.3.10., 6.3.11. договору з проханням терміново у строк до 11.03.2016 їх усунути; лист отримано 09.03.2016 ст. інспектором відділу діловодства Черкасовою Н.С.

Проте виконавець виявлені недоліки у строк до 11.03.2016 не усунув.

11.03.2016 підрядник надіслав виконавцю лист-вимогу про розірвання договору підряду № К-53/48 у зв'язку з простроченням та неякісним виконанням робіт за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014, яку виконавець отримав 11.03.2016.

Відтак, суд дійшов висновку, що договір підряду є розірваним та припиненим з 11.03.2016 в порядку статті 849 Цивільного кодексу України у зв'язку з простроченням та неякісним виконанням робіт, а зобов'язання сторін за ним припиняються за статтею 653 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що для виконання ненаданих виконавцем належним чином послуг підрядник уклав з іншими виконавцями цивільно-правові договори про виконання ними відповідних робіт, копіями договорів з іншими виконавцями, технічними завданнями до них, актами здачі-приймання наданих послуг та видатковими касовими ордерами підтверджується, що ці роботи були надані та оплачені підрядником. Неналежне виконання виконавцем своїх обов'язків щодо строків та якості надання послуг надає право підряднику відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, суд зазначив, що позивач за зустрічним позовом не довів тих обставин, які є підставою зустрічних позовних вимог, не підтвердив такі обставини належними доказами, а тому позовні вимоги за зустрічним позовом є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу в повному обсязі за приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції також вказав, що виконавець порушив строки виконання робіт за договором підряду, та навів підстави, з яких відхилено доводи підрядника щодо зміни строків їх виконання.

Щодо наслідків розгляду зустрічного позову суд апеляційної інстанції вказав, що звітом про виконання державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки № 16-09-8986/1, який міститься в матеріалах справи, при виконанні експертизи документів виявлено ряд зауважень щодо повноти, коректності та достатності наведених відомостей та обґрунтувань, основні з яких стосуються: - неповноти виконаних розрахункових аналізів; - необхідності обґрунтування вибору початкових умов розрахункового аналізу; - недостатності представлених результатів розрахункового аналізу та вихідних даних, що не дозволяє в повній мірі оцінити коректність виконаних розрахунків. Про необхідність усунення виявлених недоліків у строк до 11.03.2016 підрядник повідомив виконавця листом № К-53/45 від 09.03.2016, проте виконавець виявлені недоліки у строк до 11.03.2016 не усунув, з огляду на що 11.03.2016 підрядник надіслав виконавцю лист-вимогу про розірвання договору підряду № К-53/48 у зв'язку з простроченням та неякісним виконанням робіт за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014, отриманий 11.03.2016.

Оскільки відповідно до вимог статті 849 Цивільного кодексу України замовнику надано право відмовитись в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене, суд апеляційної інстанції також вказав, що договір на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 є розірваним та припиненим з 11.03.2016 у зв'язку з простроченням та неякісним виконанням робіт.

Для виконання ненаданих виконавцем належним чином послуг підрядник уклав з іншими виконавцями цивільно-правові договори про виконання спірних робіт іншими виконавцями, які ними були надані та оплачені відповідачем за зустрічним позовом, що підтверджується копіями договорів з іншими виконавцями, технічними завданнями до них, актами здачі-приймання наданих послуг та видатковими касовими ордерами.

Відтак, суд апеляційної інстанції погодився з місцевим господарським судом також в частині наслідків розгляду зустрічного позову.

Судова колегія зазначає, що за змістом пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а положеннями частини першої статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, за статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За договором підряду відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому стаття 838 Цивільного кодексу України надає підряднику право залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників) залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Відповідно до змісту статті 847 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника, зокрема, про наявність обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або результату роботи. Правові наслідки невиконання вимог підрядника, визначені статтею 848 Цивільного кодексу України, передбачають право підрядника, зокрема, на відшкодування збитків.

Якщо підрядник відступив від договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором; за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (стаття 852 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У відповідності до частини першої статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з частиною третьою статті 858 Цивільного кодексу України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Статтею 892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи (стаття 894 Цивільного кодексу України).

Виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, зокрема, зобов'язаний: - виконати роботи відповідно до погодженої із замовником програми (техніко-економічних показників) або тематики і передати замовникові результат у строк, встановлений договором; - своїми силами та за свій рахунок усувати допущені з його вини недоліки у технічній документації, які можуть спричинити відступи від техніко-економічних показників, передбачених у технічному завданні замовника або в договорі (стаття 897 Цивільного кодексу України).

Замовник за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, зокрема, зобов'язаний: - прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Відповідальність виконавця перед замовником за порушення договору на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт передбачено статтею 900 Цивільного кодексу України.

Стаття 849 Цивільного кодексу України визначає права замовника під час виконання роботи та передбачає його право: 1) відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу, або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим; 2) відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; 3) замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, стаття 849 Цивільного кодексу України містить три самостійні випадки відмови від договору підряду, зумовлені різними правовими підставами, а також передбачає відмінні наслідки кожного з випадків, з яких жодні не вказують на право замовника відмовитися від оплати виконаних та прийнятих робіт у випадку порушення строків їх виконання.

Натомість наведене вище законодавство визначає обов'язок замовника оплатити прийняту роботу, а також права та дії замовника у випадку, якщо після прийняття робіт від підрядника замовник виявив недоліки та відступи, які мають ознаки прихованих (не могли бути виявлені при звичайному способі прийому робіт), в залежності від їх істотності, дій підрядника з їх усунення та ступеню можливості виконаних робіт для їх використання відповідно до умов договору.

Обставини, які зумовили використання замовником права на відмову від договору в односторонньому порядку, та обставини, які зумовлюють настання відповідних наслідків, повинні бути з'ясовані судом та доведені належними та допустимими доказами.

Судова колегія зазначає, що суди попередніх інстанцій встановили, що Науково-технічний комплекс "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" та Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка уклали договір субпідряду і виконані за ним роботи підлягали використання в межах основного договору підряду.

При цьому суд зазначає, що, враховуючи правила статті 838 Цивільного кодексу України, суди вірно вказали про відсутність належних та допустимих доказів зміни у встановленому порядку строків виконання певних етапів робіт у правовідносинах сторін у цьому спорі за договором субпідряду, що зумовлює настання передбаченої договором відповідальності за їх порушення.

Скаржник розпочав виконання робіт, не скориставшись наданими йому правами боржника у випадку прострочення кредитора, правами підрядника у разі невиконання замовником за договором своїх обов'язків; водночас суди врахували наведені ним пояснення, ступінь виконання зобов'язання та інші обставини, зменшивши розмір належних до сплати сум пені та штрафу.

Доводи Київського національного університету імені Тараса Шевченка в цій частині перевірялися та належним чином відхилялися судами попередніх інстанцій, що відображено в судових рішеннях, а рішення судів в частині наслідків розгляду первісних позовних вимог є вірними.

Водночас суд відзначає, що всупереч положенням статей 4-2, 4-3, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України висновки судів попередніх інстанцій щодо наслідків розгляду зустрічного позову не містять належно встановлених обставин справи, які є істотними для правильного вирішення спору в силу наведених вище положень законодавства, не ґрунтуються на належних доказах, якими мають встановлюватися ці обставини.

Так, суди не навели переліку недоліків у виконанні робіт за спірними етапами, які б встановлювалися протоколами нарад від 12.02.2016 та від 26.02.2016, хоча послались на них, як на докази встановлення недоліків, не перевірили, чи відповідає поняттю розумності строк, встановлений замовником для усунення підрядником недоліків у листі від 09.03.2016, чи відповідають недоліки, зазначені у листі від 09.03.2016 тим, які виявлені у Звіті про виконання державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки № 16-09-8986/1, дату виявлення цих недоліків за Звітом відповідно до дати його складання та наявність звернення до підрядника про усунення цих недоліків; суди не перевірили та не встановили, чи є зауваження, наведені у Звіті № 16-09-8986/1, відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, чи є іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання, як і законодавчо передбачені наслідки щодо відповідних обставин.

Пославшись на наявність доказів замовлення та виконання передбачених за договором робіт третіми особами, суди не перевірили, чи були використані ці роботи третіх осіб замовником з обумовленою договором субпідряду метою, коли та на підставі яких документів прийнято виконання відповідних робіт від Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" замовником за основним договором 01-Н1114 від 07.11.2014 Відокремленим підрозділом "Рівненська АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом".

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій Київський національний університет імені Тараса Шевченка посилався на наведені вище доводи, вказував, що листом від 12.10.2015 № 047/095-24 попереджав замовника про відсутність в повному обсязі вихідних даних для виконання робіт, тобто, про наявність обставин, які загрожують якості або придатності результату робіт. Відповідні доводи скаржника суди не дослідили та не надали їм оцінки, хибно застосувавши до спірних правовідносин приписи статті 538 Цивільного кодексу України за наявності спеціального правового регулювання праовідносин за договором підряду, наведеного вище.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, не розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; не повністю дослідили наведені позивачем за зустрічним позовом в обґрунтування своїх заперечень докази та доводи в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, наслідки розгляду позову в цій частині не є законними та обґрунтованими.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, рішення та постанову у даній справі слід скасувати в частині наслідків розгляду зустрічного позову, направивши справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду. В решті рішення та постанову судів попередніх інстанцій слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 910/8103/16 Господарського суду міста Києва та рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В решті рішення та постанову залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді: І. Алєєва

Т.Дроботова