ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 справа № 908/3338/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не зявився ОСОБА_4, довіреність б/н від 22.03.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора», с.Новобогданівка Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.)
у справі№ 908/3338/16 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомКомандитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора», с.Новобогданівка Запорізької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське», с.Андріївка Запорізької області
простягнення 938000,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Командитне товариство «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора», с.Новобогданівка Запорізької області, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське», с.Андріївка Запорізької області про стягнення 938000,00грн., які складаються з відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 540000,00грн. та інфляційних у розмірі 398000,00грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.) у справі №908/3338/16 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з відповідача 4561,64грн. - 3% річних та 14403,73грн. інфляційних. Рішення суду мотивоване несвоєчасним виконанням відповідачем обовязку щодо повернення суми попередньої оплати з огляду на не передання товару в строк, встановлений договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р., а також невірним визначенням позивачем періоду нарахування відсотків та інфляційних.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Командитне товариство «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, скаржник зазначає, що обставина відсутності розрахунків за рішенням господарського суду по справі №908/1464/14 (яким стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг по договору №18/2 від 18.01.2012р.) підтверджена в судовому порядку (ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.03.2017р.) і не потребує повторного доказування.

Апелянт наголошує, що надана відповідачем приходна касова квитанція є фіктивною, підписана «невстановленою особою» (не зазначено її прізвища та посади), не містить підпису бухгалтера та касира підприємства, а також відсутня повна печатка підприємства позивача.

На переконання скаржника, з 01.04.2014р. (зі спливом строку виконання вимоги про повернення попередньої оплати) виникло зобовязання грошового характеру, на яке за кожний повний місяць повинні нараховуватися інфляційні.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що позивачем не заявлялася вимога про стягнення 3% річних, які стягнуті судом.

До прийняття апеляційної скарги до провадження по справі через канцелярію суду від Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» надійшло клопотання про заміну позивача по даній справі на Товариство з обмеженою відповідальністю Приморський у звязку з укладенням договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.07.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.) у справі №908/3338/16 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 15.08.2017р.

Через канцелярію суду від Командитного товариства ОСОБА_5 і Компанія Мелітопольського елеватора надійшло клопотання про участь у судовому засіданні по справі №908/3338/16 у режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою суду від 09.08.2017р. відмовлено з викладених у процесуальному документі підстав.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Приморський надійшов лист, в якому останнє просить задовольнити клопотання Командитного товариства ОСОБА_5 і Компанія Мелітопольського елеватора про заміну сторони (позивача по справі), розглянути зазначене клопотання за відсутністю уповноваженого представника та відкласти розгляд справи.

У звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Попков Д.О.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

На поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянутий та долучений до матеріалів справи. За змістом зазначеного відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю «Андріївське» наголошує на тому, що договір №18/2 від 18.01.2012р. виконано повністю, оскільки відповідачем здійснювалися в 2015р. поставки зерна в рахунок боргу, що підтверджується видатковими накладними, та до каси Командитного товариства ОСОБА_5 і Компанія Мелітопольського елеватора готівкою внесена сума 520000,00грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2017р. надав відзив на апеляційну скаргу та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду - без змін. Представник позивача в судове засідання 15.08.2017р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

У зв'язку з неявкою представника позивача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 26.09.2017р. Ухвалою суду зобов'язано Командитне товариство ОСОБА_5 і Компанія Мелітопольського елеватора надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору про відступлення права вимоги б/н від 07.06.2017р.

На поштову адресу суду від позивача, на виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2017р., для огляду в судовому засіданні надійшов оригінал договору про відступлення права вимоги б/н від 07.06.2017р. та акт приймання передачі документів до зазначеного договору від 15.06.2017р. Після огляду зазначених документів, враховуючи наявність у матеріалах справи належним чином засвідчених копій, судова колегія дійшла висновку про повернення оригіналів позивачу по справі.

Представник позивача в судове засідання 26.09.2017р. не з'явився, разом з тим, надав клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника. У зв'язку з виконанням позивачем вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 15.08.2017р., судова колегія задовольнила зазначене клопотання.

У судовому засіданні 26.09.2017р. представник відповідача підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні. При цьому зазначив, що надати пояснення з приводу наявності в касі відповідача на законних підставах готівкових коштів у сумі 520000,00грн. та з приводу відображення факту здійснення розрахунків з позивачем на зазначену суму не має можливості. Крім того, підтвердив ту обставину, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі №908/1464/14, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» 500000,00грн. передплати, не оскаржувалося.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання на 10.10.2017р.

У звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

У судовому засіданні 10.10.2017р. представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду залишити без змін. Представник позивача в судове засідання повторно не зявився, разом з тим у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора».

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що явка сторін ухвалою суду від 26.09.2017р. не була визнана обовязковою, належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи, позивач заявив клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

18.01.2012р. між Командитним товариством «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріївське» (далі - продавець) укладений договір купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 (далі договір).

За умовами пункту 1.1 договору, продавець зобовязується передати на майбутнє у власність покупця, а покупець - оплатити на момент укладення договору та прийняти в майбутньому наступний товар: 1) Майбутній врожай: пшениця продовольча; 2) Орієнтовна кількість 335570кг по нетто, по ціні (орієнтовно) 1490,00грн. за тону, на суму (орієнтовно) 500000,00грн. Строк поставки до 01.08.2012р.

Відповідно до п.2.2 строк оплати товару: передплата після укладення договору. Згідно з п.1.5 строк дії договору становить 1 рік.

Договір підписаний з обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі №908/1464/14, яке набрало законної сили, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» передплату в розмірі 500000,00грн. Виконання рішення відстрочено до 31.07.2015р.

Зазначеним рішенням, зокрема, встановлено, що платіжним дорученням №134 від 18.01.2012р. покупець перерахував продавцю передплату за пшеницю озиму в розмірі 500000,00грн. Проте, всупереч умов договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, пшеницю в установлений договором строк позивачу не поставив. Вимогою Командитне товариство «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» внаслідок відсутності поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріївське», вимагало повернення перерахованих коштів попередньої оплати в розмірі 500000,00грн. у семиденний термін. Вказана вимога відповідачем була отримана, про що свідчить відмітка про отримання та підпис, однак кошти відповідачем повернуті не були. Таким чином, оскільки судом було встановлено, що відповідач отримав авансовий платіж у розмірі 500000,00грн., проте не виконав своїх зобов'язань щодо поставки обумовленого договором товару в узгоджений сторонами строк - до 01.08.2012р. та не повернув отриманий авансовий платіж у повному розмірі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми авансового платежу в розмірі 500000,00грн. є законними, обґрунтованими та доведеними.

Отже, факт не поставки відповідачем товару та не повернення позивачу передплати в сумі 500000,00грн. встановлений в рішенні господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі №908/1464/14, і в силу приписів ст.35 ГПК України не підлягає повторному доказуванню.

Предметом судового розгляду по справі №908/3338/16 є спір про стягнення з відповідача 540000,00грн. відсотків за користування грошовими коштами на підставі п.2.8 договору купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. за період з 31.11.2013р. по 01.12.2016р. та 398000,00грн. інфляційних за період з 01.03.2014р. по 30.11.2016р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст.693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 2.8 договору №18/2 від 18.01.2012р. сторони погодили, що у разі відмови продавця від поставки товару чи іншому порушенні умов договору продавцем, у т.ч. відмови продавця у разі падіння ринкової ціни підписати додаткову угоду про зменшення ціни відповідного товару, покупець має право відмовитися від даного договору в повному обсязі або частково (по певному виду товару) і вимагати повернення перерахованих грошових коштів з виплатою штрафу і відсотків за користування грошовими коштами згідно умов цього договору.

На підставі аналізу матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо відмови позивача від договору №18/2 від 18.01.2012р. шляхом надсиланням на адресу відповідача вимоги №121 від 27.03.2014р., якою позивач вимагав повернути на його користь суму попередньої оплати, що як наслідок створило для відповідача обовязок повернути позивачу грошові кошти (суму попередньої оплати) у розмірі 500000,00грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, господарським судом Запорізької області встановлено, що відповідно до квитанції до прибуткового ордеру №18 від 20.11.2015р. відповідач сплатив 520000,00грн. За твердженнями апелянта, надана відповідачем приходна касова квитанція є фіктивною, підписана «невстановленою особою» (не зазначено її прізвища та посади), не містить підпису бухгалтера та касира підприємства, а також відсутня повна печатка підприємства позивача.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України

підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації

банками роботи з готівкою визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі Положення), затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. N637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N40/10320.

Пунктом 1.2 Положення визначено наступні поняття:

готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна;

касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

За змістом п.2.3 названого Положення підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не обмежується.

Відповідно до п.3.1 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з п.3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Усі надходження і видачу готівки в національній валюті

підприємства відображають у касовій книзі. Підприємства за умови забезпечення належного зберігання касових документів можуть вести касову книгу в електронній формі за допомогою комп'ютерних засобів (п.4.2, 4.4).

Відповідно до п.1 постанови Правління Національного банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 06.06.2013р. N210, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2013р. за N1109/23641, установлено граничну суму розрахунків готівкою, зокрема, підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10000,00грн.

Разом з тим, у порушення зазначених вище норм квитанція до прибуткового касового ордера №18 від 20.11.2015р. оформлена на суму 520000,00грн. та не містить підпису касира. До того ж, у судовому засіданні 26.09.2017р. представник відповідача зазначив, що надати пояснення з приводу наявності в касі відповідача на законних підставах готівкових коштів у сумі 520000,00грн. та з приводу відображення факту здійснення розрахунків з позивачем на зазначену суму не має можливості. При цьому посилання суду першої інстанції на встановлення ліміту каси та можливість перегляду ліміту не стосується спірних розрахунків.

За змістом виписки з касової книги позивача за 20.11.2015р., названого касового ордера не вбачається. Крім того, в якості підстави зазначено «за серпень за договором №18/02 від 18.01.2012р.», проте договором №18/02 від 18.01.2012р. не визначено обовязку Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» щодо перерахування коштів на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора».

Судова колегія разом з іншим приймає до уваги наступне. На виконання судового рішення по справі №908/1464/14 господарським судом Запорізької області 19.01.2015р. видано відповідний наказ, який дійсний для предявлення до виконання до 01.08.2016р. (з урахуванням ухвали суду від 12.08.2015р.).

14.12.2016р. Командитне товариство ОСОБА_5 і компанія Мелітопольського елеватора звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, яка ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. у справі №908/1464/14 була задоволена з посиланням на те, що станом на момент розгляду заяви рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі №908/1464/14 не виконано.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.02.2017р. у справі №908/1464/14 залишено без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. У постанові разом з іншим зазначено, що посилання заявника на виконання рішення суду не впливає на перегляд спірної ухвали.

З огляду на викладене вище, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріївське» на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» попередньої оплати (відповідно до прибуткового касового ордеру №18 від 20.11.2015р. на суму 520000,00грн.)

Стосовно посилань відповідача на повне виконання умов договору №18/2 від 18.01.2012р. шляхом здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріївське» в 2015р. поставки зерна в рахунок боргу та шляхом внесення до каси Командитного товариства ОСОБА_5 і Компанія Мелітопольського елеватора готівки в сумі 520000,00грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Надані відповідачем видаткові накладні №РН-0000026 від 01.08.2015р., №РН-0000027 від 02.08.2015р., №РН-0000028 від 03.08.2015р., №РН-0000029 від 05.08.2015р., №РН-0000037 від 05.08.2015р., №РН-0000038 від 05.08.2015р., №РН-0000030 від 21.08.2015р., №РН-0000035 від 21.08.2015р., №РН-0000036 від 21.08.2015р. містять посилання на договір №09/04 від 09.04.2015р. та на договір №20/1 від 20.01.2012р. Видаткова накладна №РН-0000161 від 04.08.2016р. не містить посилання на жодний з договорів, що з огляду на наявність між сторонами декількох договорів виключає можливість віднесення поставки до конкретного договору.

Крім того, є суперечливими твердження відповідача щодо виконання одночасно двох взаємовиключних зобовязань поставки товару та повернення коштів. До того ж, відповідач у судовому засіданні підтвердив ту обставину, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі №908/1464/14, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» 500000,00грн. передплати, не оскаржувалося з підстав виконання зобовязань.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 500000,00грн.

Частиною 3 статті 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 2.8 договору купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. сторони узгодили, що у разі відмови продавця від поставки товару чи іншому порушенні умов договору продавцем, покупець має право відмовитися від даного договору в повному обсязі або частково (по певному виду товару) і вимагати повернення перерахованих грошових коштів з виплатою штрафу і відсотків за користування грошовими коштами згідно умов цього договору.

Згідно з п.2.3 договору на суму отриманої попередньої оплати з моменту зарахування коштів на рахунок продавця і до переоформлення товару на покупця продавцю нараховуються відсотки за користування грошовими коштами із розрахунку 3% в місяць, як плата за користування грошовими коштами.

Таким чином, обовязок сплатити проценти за користування грошовими коштами, перерахованими позивачем відповідачу в якості авансу по договору купівлі-продажу, від дня одержання цієї суми і до її повернення виник у останнього безпосередньо із закону і умов договору.

При цьому посилання суду першої інстанції на те, що з огляду на надання відповідачу відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. (до 31.07.2015р.), перебіг прострочення виконання відповідачем умов договору №18/2 від 18.01.2012р. почався з 01.08.2015р., судовою колегією не приймається з огляду на те, що відстрочка виконання рішення суду не змінює договірних зобов'язань сторін і, відповідно, не звільняє продавця від обовязку сплатити проценти за користування грошовими коштами від дня одержання цієї суми і до її повернення.

Разом з іншим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що господарським судом Запорізької області безпідставно стягнуто 3% річних у розмірі 4561,64грн. на підставі приписів статті 625 ЦК України у той час як Командитним товариством «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» заявлялися вимоги про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 540000,00грн. на підставі ст.536 ЦК України та пунктів 2.3, 2.8 договору.

На підставі наведених вище норм законодавства та умов договору, враховуючи дату здійснення попередньої оплати (18.01.2012р.), приймаючи до уваги визначений позивачем період нарахування (з 31.11.2013р. по 01.12.2016р.), з огляду на обмеженість суду розміром позовних вимог, судова колегія визнала обґрунтованими до стягнення відсотки за користування чужими грошовими коштами у заявленому позивачем розмірі 540000,00грн.

Командитним товариством «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» також заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» 398000,00грн. інфляційних за період з 01.03.2014р. по 30.11.2016р.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення інфляційних (14403,73грн.), суд першої інстанції виходив з того, що згідно приписів ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Проте, господарським судом Запорізької області не враховано, що повернення попередньої оплати за договором не є наслідком порушення відповідачем грошового зобовязання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар, і за своєю суттю не вважається грошовим зобовязанням у розумінні статті 625 ЦК України (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.09.2014р. №3-90гс14).

Отже, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, застосувавши до спірних правовідносин положення ч.2 ст.625 ЦК та стягнувши з відповідача інфляційні. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних слід відмовити у повному обсязі.

Разом з цим, під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також після направлення справи до суду апеляційної інстанції та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем заявлялося клопотання про заміну сторони по справі (позивача), а саме - Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморський» у звязку з укладенням названими підприємствами договору про відступлення права вимоги.

У задоволенні зазначеного клопотання господарським судом Запорізької області відмовлено, оскільки представником позивача не надано оригіналу відповідного договору.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 07.06.2017р. між Командитним товариством «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» (далі цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приморський» (далі цесіонарій) був укладений договір про відступлення права вимоги (оригінал зазначеного договору був оглянутий судовою колегією в судовому засіданні).

За умовами п.1.1 зазначеного договору, цедент відступає в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, а цесіонарій приймає право вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» заборгованості в розмірі 900000,00грн., що виникла в результаті невиконання останнім своїх зобовязань за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р., укладеним між цедентом та боржником.

Пунктом 2 договору передбачено, що цесіонарій набуває усі права вимоги за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р., що є дійсними на дату набрання чинності цього договору, включаючи, але на обмежуючись правами вимоги до боржника щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржника щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; 3% річних згідно ст.625 ЦК України та втрат від інфляції; а також правами вимоги до боржника щодо сплати штрафних санкцій за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. Право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р.

На момент укладення цього договору зобовязання цедента перед боржником за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. виконані повністю. Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.12.2015р. по справі №908/1464/14 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» на користь Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» стягнуто суму основного боргу по договору купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. в сумі 500000,00грн. Судовий наказ по цій справі переданий до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного территоріального управління юстиції у Запорізькій області ВП-53494321. Залишок боргу в виконавчій службі 335040,92грн. Також у господарському суді Запорізької області по справі №908/3338/16 здійснюється стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» відсотків за користування грошовими коштами та втрат від інфляції по договору купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. у розмірі 938000,00грн. (п.3).

Пунктом 4 сторони узгодили, що на підтвердження факту передачі права вимоги за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р., цедент зобовязується передати цесіонарію оригінали документів, повязаних з підтвердженням заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу майбутнього врожаю, укладеним між цедентом та боржником, після сплати цесіонарієм суми, визначеної п.7 цього договору в строк до трьох днів. Передача оригіналів документів цедентом підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів сторонами цього договору. З моменту підписання акту приймання-передачі право відступлення вимоги вважається переданим.

Згідно з п.7 договору про відступлення права вимоги, з дати набрання чинності цього договору цесіонарій зобовязується перерахувати на банківський рахунок цедента суму 900000,00грн. протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору.

Договір починає діяти з моменту підписання та набирає чинності з моменту оплати його цесіонарієм (п.11).

Договір підписаний з обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Факт отримання цедентом 900000,00грн., передбачених умовами договору, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств оригінал акту приймання-передачі документів по договору про відступлення права вимоги від 07.06.2017р. був оглянутий судовою колегією у судовому засіданні.

Відповідно до приписів ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Доданими до клопотання про заміну сторони документами підтверджено належне повідомлення боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» про заміну кредитора за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю №18/2 від 18.01.2012р. шляхом надсилання цінного листа з описом вкладення.

Відповідно до статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

З огляду на приписи зазначеної статті та умови договору відступлення права вимоги, судова колегія дійшла висновку про задоволення клопотання та заміну позивача по справі - Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморський».

Враховуючи вищевикладене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в рішенні місцевого господарського суду неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та судом неправильно застосовані норми матеріального права України. З огляду на це, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.) у справі №908/3338/16 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних у розмірі 14403,73грн. з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 535438,36грн. з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог (з урахуванням невірного визначення судом першої інстанції правової природи стягнутих відсотків).

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Замінити позивача у справі №908/3338/16 - Командитне товариство «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора» (72330, Запорізька обл., Мелітопольський район, с.Новобогданівка, вул.Шевченка, 4/1; ) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Приморський» (72564, Запорізька обл., Якимівський район, селище міського типу Кирилівка, вул.Леніна, 14; ).

Апеляційну скаргу Командитного товариства «ОСОБА_5 і компанія» Мелітопольського елеватора», с.Новобогданівка Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.) у справі №908/3338/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.) у справі №908/3338/16 скасувати частково.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське (72550, Запорізька обл., Якимівський район, с.Андріївка, вул.Кірова, 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» (72564, Запорізька обл., Якимівський район, селище міського типу Кирилівка, вул.Леніна, 14; ) 540000,00грн. відсотків за користування грошовими коштами, 8100,00грн. судового збору».

У частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних рішення господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. (повний текст підписано 26.06.2017р.) у справі №908/3338/16 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське (72550 Запорізька область, Якимівський район, с. Андріївка, вул. Кірова, 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» (72564, Запорізька обл., Якимівський район, селище міського типу Кирилівка, вул.Леніна, 14; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 8910,00грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 7 прим.: 2 позивачу; 1- правонаступнику; 1 - відповідачу; 1 до справи; 1 ГСЗО; 1 - ДАГС