ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р. Справа № 909/845/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. , секретар судового засідання Максимів Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010

до відповідача: Більшівцівської селищної ради об'єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області, Майдан Вічевий, буд. 1, смт. Більшівці, Галицький район, Івано-Франківська область, 77146

про стягнення 185623,31 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №Сз-7-01/7 від 05.01.17),

від відповідача: ОСОБА_2 - юрист відділу організаційного забезпечення, документообігу та кадрової роботи, (довіреність №469 від 11.09.17).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" звернулось в суд із позовом до Більшівцівської селищної ради об'єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області про стягнення 185623,31 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 1141049XCICB017 від 03.02.17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та зазначив, що на даний час не має можливості погасити заборгованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, судом встановлено наступне.

03.02.17 між сторонами даного спору укладено договір № 1141049XCICB017 від 03.02.17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Відповідно до п.1.1. даного договору, постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та платити вартість газу у розмірах та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено річний плановий обсяг постачання газу - до 1,468 тис. куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях на 2016 рік передбачено пунктом 1.3 договору.

Згідно пункту 3.2 договору , ціна газу становить7374,83грн. 1000 куб.м, крім того ПДВ-1474,97 грн. всього з ПДВ - 8849,80 грн. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором та становить тринадцять тисяч гривень (п.3.6. договору)

Протягом 2017 року сторонами по договору № 1141049XCICB017 від 03.02.17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів - неодноразово вносилось ряд змін, шляхом підписання додаткових угод до даного договору щодо зменшення передбачених договором грошових витрат на оплату поставленого споживачеві природного газу, планових обсягів постачання газу по місяцях та щодо ціни газу за 1000 куб. метрів.

Згідно п.4.1 договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці ( п.4.2.1.). У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п.4.2.2.). Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6.Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.4.2.3.). Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ст. ст. 173, 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із приписами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у строк (термін) визначений у зобовязанні (ч. 1 ст. 530 ЦК України), оскільки зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

На виконання умов договору, позивач за період з січня 2017 року по квітень 2017 року поставив відповідачу природний газ на суму 176622,57 грн., що підтверджується актами прийому передачі природного газу №ЗІФ00002252 від 31.01.17, №ЗІФ00006801 від 28.02.17, № ЗІФ00011309 від 31.03.17, № ЗІФ00038144 від 30.04.17, які підписані сторонами та скріплені печатками, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, копії долучено до матеріалів справи.

Відповідач прийняті на себе договірні зобов'язання щодо оплати поставленого природного газу в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 166766,71 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.17 -16.06.17 та визнається відповідачем.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено вимогу №IFZ- СП-1653-0617 від 08.06.17 з проханням оплатити суму боргу за отриманий природний газ, докази направлення та отримання долучено до матеріалів справи. Проте, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Станом на день винесення рішення доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач доказів своєчасного виконання грошового зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобовязання щодо оплати вартості поставленого газу, тому вимоги позивача про стягнення 166766,71 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В силу ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі вказаних правових норм та пункту договору, позивач за період з 10.03.17 по 20.07.17 враховуючи часткову оплату, нарахував відповідачу пеню в сумі 12388,60 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та з врахуванням ст.78 ГПК України, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Судом, перевірено правильність нарахування пені, яка згідно арифметичного розрахунку, проведеного судом за допомогою ІПС "Законодавство" менша за суму заявлену позивачем до стягнення, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення пені у сумі 12261,53 грн. В решті суми пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

На підставі вказаної норми закону, позивачем за період квітень - червень 2017 року нараховані відповідачу інфляційні втрати в сумі 5019,68 грн. та 3% річних в сумі 1448,32 грн. за період з 10.03.17 по 20.07.17.

Відповідно до ст. 55 ГПК України, судом перевірено правильність нарахування трьох відсотків річних, які згідно арифметичного розрахунку, проведеного судом за допомогою ІПС "Законодавство" менші за суму заявлену позивачем до стягнення, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 1434,61 грн. В решті суми нарахованих 3% річних слід відмовити.

Також, судом перевірено правильність нарахування інфляційних втрат, які згідно арифметичного розрахунку, проведеного судом за допомогою ІПС "Законодавство" перевищують суму інфляційних втрат заявлену позивачем до стягнення, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення інфляційних збитків в межах заявлених позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення в сумі 185482,53 грн., з яких: 166766,71 грн. - основного боргу, 1434,61 грн. - 3% річних, 5019,68 грн. - інфляційних нарахувань та 12261,53 грн. - пені.

Відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" до Більшівцівської селищної ради об'єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області про стягнення 185623,31 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Більшівцівської селищної ради об'єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області, Майдан Вічевий, буд. 1, смт. Більшівці, Галицький район, Івано-Франківська область, 77146 ( код 04357450) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010 (код 39595350) - 166766,71 (сто шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят шість гривень сімдесят одну копійку) - основного боргу, 5019,68 (п"ять тисяч дев"ятнадцять гривень шістдесят вісім копійок) - інфляційних втрат, 1434,61 (одну тисячу чотириста тридцять чотири гривні шістдесят одну копійку) - 3% річних та 12261,53 (дванадцять тисяч двісті шістдесят одну гривню п"ятдесят три копійки ) - пені, а також 2782,24 (дві тисячі сімсот вісімдесят дві гривні двадцять чотири копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення 127,07 (ста двадцяти семи гривень семи копійок) пені та 13,71 (тринадцяти гривень сімдесяти однієї копійки) 3% річних - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.17

Суддя Максимів Т.В.