ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" жовтня 2017 р. Справа № 911/5016/14

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про звернення стягнення на предмет застави

за участю представників учасників процесу:

позивач (заявник, стягувач) не зявився;

відповідач (божник) не зявився;

ОСОБА_3 не зявився;

встановив:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 з заявою про заміну первісного боржника у виконавчому провадженні № 46789559 фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ОСОБА_3.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2017 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду на 18.09.2017.

Через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, в якому він проти задоволення поданої стягувачем заяви заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Ухвалою суду від 18.09.2017 розгляд заяви було відкладено на 09.10.2017

В судове засідання 09.10.2017 учасники судового провадження про розгляд заяви про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження не зявились, письмових пояснень та додаткових документів до суду не подали.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін та неподання обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, враховуючи строки розгляду зазначеної заяви, її розгляд здійснюється без участі представників за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши зазначену заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд встановив наступне:

В обґрунтування поданої заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні заявник посилається на положення ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 25 ГПК України та зазначає, що в процесі виконання рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015 про звернення стягнення на предмет застави - сідловий тягач марки DAF 95 XF 430, 2004 року випуску, кузов №XLRTE47XSOE643332 в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед товариством з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» за договором фінансового лізингу №LC3268-08/10 від 01.10.2009 року у розмірі 329090,30 грн. встановлено, що зазначений транспортний засіб на даний час зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі довідки рахунку ВІА 629828, виданої 04.6.2014 року товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон Трейд», а тому з метою належного, своєчасного та повного виконання рішення суду у справі № 911/5016/14 ФОП ОСОБА_2 має бути замінений на нового боржника ОСОБА_3

Частинами 1, 2, 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в п. 1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції заміною боржника у зобовязанні, що передбачено статтею 25 ГПК України, є процесуальне правонаступництво на підставі ст. 520 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Договір, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, є договір переведення боргу (цесії). На підставі даного договору старий боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.

Згідно ст. ст. 521 та 513 ЦК України правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання.

Проте, заявником в обґрунтування поданої заяви, не надано доказів переведення заборгованості, яка виникла за договором фінансового лізингу №LC3268-08/10 від 01.10.2009 року з боржника - ФОП ОСОБА_2 на боржника ОСОБА_3

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, у суду відсутні правові підстави щодо здійснення заміни боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 13.01.2015, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 86, 25 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», господарський суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015. у справі № 911/5016/14.

Суддя О.В. Щоткін