РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017Справа №910/14015/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗГЮР КАРАДЖА ГИДА РЕНТ А КАР ІНШААТ ІТХАЛЯТ ІХРАДЖАТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн"

про стягнення 776,75 EUR

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: Деркач О.В.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЗГЮР КАРАДЖА ГИДА РЕНТ А КАР ІНШААТ ІТХАЛЯТ ІХРАДЖАТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн" (далі-відповідач) про передплати у розмірі 2 218, 76 EUR та збитки у сумі 743, 00 EUR.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за контрактом № 19 від 19.05.2016 в частині поставки оплаченого товару

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.09.2017 за участю представників сторін.

13.09.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду від 19.08.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2017 розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 05.10.2017, зокрема зобов'язано позивача у строк до 02.10.2017 надати суду письмові обгрунтовані пояснення з посиланням на відповідні документи щодо розбіжностей у назві покупця за контрактом № 19 від 19.05.2016 та у назві позивача по даній справі.

02.10.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду від 14.09.2017 та письмові пояснення, в яких зазначив що згідно з виписки з реєстру Торгово-промислової палати Маніси назва позивача турецькою мовою - ЦZGЬR KARACA GIDA RENT A CAR МNЄAAT ITHALAT IHRACAT SANA YI VE TICARET LIMITED ЄIRKETI, згідно з перекладом на англійську мову виписки з реєстру Торгово-промислової палати Маніси, назва позивача англійською мовою - OZGUR KARACA FOOD RENT A CAR CONSTRUCTION IMPORT EXPORT INDUSTRY AND TRADE COMPANY LIMITED, а українською мовою - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗГЮР КАРАДЖА ГИДА РЕНТ А КАР ІНШААТ ІТХАЛЯТ ІХРАДЖАТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ".

Також, 02.10.2017 представник позивача подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 776, 75 ЕUR, що у еквіваленті за курсом валют Національного банку України станом на 02.10.2017 становить 24 374, 42 грн.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши подане позивачем клопотання про зменшення розміру позовних вимог, суд відзначає наступне.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд визнає подане клопотання таким, що відповідає вимогам ст. 22 ГПК України у зв'язку з чим приймає його до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн" (далі - продавець) та Компанією ЦZGЬR KARACA GIDA RENT A CAR МNЄAAT ITHALAT IHRACAT SANA YI VE TICARET LIMITED ЄIRKETI (далі - покупець) укладено контракт № 19, умовами якого передбачено, що продавець зобов'язується передати у власність покупця вугілля деревне фасоване у пакети паперові по 800 гр. (далі - "товар") згідно з додатком, а покупець зобов'язується оплатити і прийняти товар відповідно до умов цього контракту.

Ціна за одну тону товару становить 390, 00 євро (п. 2.1. контракту).

Відповідно до п. 2.2. контракту, ціна включає вартість товару, упаковки, навантаження, оформлення супровідних документів та митні витрати на території України.

Пунктом 3.2. контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах 100% передоплати вартості партії товару згідно відповідного інвойсу.

Даний контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016 включно з можливим продовженням за взаємною згодою сторін (п. 6.1. контракту).

Згідно п. 9.1. контракту, збитки, завдані неналежним виконанням зобов'язань за цим контрактом, відшкодовуються винною стороною.

Додатком № 1 від 02.09.2016 до контракту № 19 від 19.05.2016 сторони передбачали, що покупець має право відмовитися від раніше замовленого і оплаченого товару за умови, що товар не був відвантажений, в зв'язку з втратою необхідності в даному товарі.

Відповідно до п 1.2. додатку, підставою для повернення грошових коштів є претензія виставлена покупцем на адресу продавця.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов контракту № 19 від 19.05.2016 позивач зазнав збитків у розмірі 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн., які складаються із вартості послуг уповноваженої особи, вартості нотаріальних послуг щодо оформлення нотаріального доручення на уповноважену особу, вартості перельоту генерального менеджера ОСОБА_1 до України з метою ознайомлення уповноваженої особи з обставинами справи та перекладу документів із нотаріальним засвідченням для подачі позовної заяви.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначено судом вище, позивач вважає що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов контракту № 19 від 19.05.2016 він зазнав збитків у розмірі 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн., які складаються із вартості послуг уповноваженої особи, вартості нотаріальних послуг щодо оформлення нотаріального доручення на уповноважену особу, вартості перельоту генерального менеджера ОСОБА_1 до України з метою ознайомлення уповноваженої особи з обставинами справи та перекладу документів із нотаріальним засвідченням для подачі позовної заяви, які позивач просить суд стягнути з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 30.01.2017, відповідач відмовився віз компенсації збитків, зазначивши, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн" відмовляється здійснювати будь-які компенсаційні виплати покупцю, та повідомивши, що відповідач відвантажить продукцію на першу вимогу покупця.

Згідно п. 9.1. контракту, збитки, завдані неналежним виконанням зобов'язань за цим контрактом, відшкодовуються винною стороною.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно приписів статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов'язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв'язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню (Постанова Вищого господарського суду України від 19 березня 2015 року у справі №910/19489/14).

Разом з тим, позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяннями збитками, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього, як підставу для стягнення 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн., враховуючи те, що додатком № 1 до контракту сторони чітко передбачили, що позивач має право відмовитися від раніше замовленого і оплаченого товару за умови, що товар не був відвантажений, в зв'язку з втратою необхідності в даному товарі, що позивачем і здійснено.

При цьому, суд відзначає, що кошти у розмірі 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн. (складаються із вартості послуг уповноваженої особи, вартості нотаріальних послуг щодо оформлення нотаріального доручення на уповноважену особу, вартості перельоту генерального менеджера ОСОБА_1 до України з метою ознайомлення уповноваженої особи з обставинами справи та перекладу документів із нотаріальним засвідченням для подачі позовної заяви), які позивач кваліфікує як збитки, є витрати понесені позивачем у добровільному порядку з метою звернення до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн".

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗГЮР КАРАДЖА ГИДА РЕНТ А КАР ІНШААТ ІТХАЛЯТ ІХРАДЖАТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудз Ов Юкрейн" про стягнення збитків у розмірі 776, 75 ЕUR, що еквівалентно 24 374, 42 грн не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 10.10.2017

Суддя Щербаков С.О.