ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Справа № 922/2302/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Карабаня В.Я.,

Корнілової Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуКомунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА"
на рішеннягосподарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. (суддя Чебикіна С.О.)
та на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 р. (судді: Пономаренко Є.Ю., Зубець Л.П., Дідиченко М.А.)
у справі№922/2302/16 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного підприємства фірма "Антей"
до1.Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА"; 2.Комунального підприємства "Харківводоканал"; 3.Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; 4.Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова; 5.Державної казначейської служби України
простягнення 2 000 грн. 00 коп.
за участю представників:
від позивача не з'явились
від відповідачів 1. Євдокімов Д.Ю., довіреність №215 від 24.11.2016 р. 2. не з'явились 3. не з'явились 4. не з'явились 5. не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. у справі №922/2302/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 р., задоволено позов Приватного підприємства фірма "Антей" (далі - позивач) до Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА" (далі - відповідач 1). Стягнуто з відповідача 1 на користь позивача 2 000 грн. 00 коп. збитків, що виникли внаслідок протиправного відключення будівлі позивача від водопостачання. В задоволенні позову до Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі - відповідач 2), Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - відповідач 3), Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова (далі - відповідач 4), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 5) відмовлено.

Місцевий та апеляційний господарські суди визнали заявлені до відповідача 1 позовні вимоги обґрунтованими, зважаючи на встановлений у справі №38/190-10 факт незаконного відключення позивача від централізованого водопостачання.

В свою чергу, щодо відповідачів 2, 3, 4 та 5 господарські суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про недоведеність причинно-наслідкового зв'язку між їх діями (бездіяльністю) та збитками, заподіяними позивачу.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами попередніх інстанцій судовими актами, Комунальне підприємство "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 р., рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, зокрема, не наданням належної правової оцінки тому факту, що позивачем сплачено штраф, який останній визначає, як заподіяні йому збитки, до прийняття рішення у справі №38/190-10.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 р. касаційну скаргу відповідача 1 прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 02.10.2017 р.

До початку судового розгляду представник позивача, керуючись приписами ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив відмовити в її задоволенні.

В судове засідання 02.10.2017 р. з'явився представник відповідача 1.

Представники відповідачів 2, 3, 4, 5 в судове засідання не з'явились.

Представник позивача в судове засідання також не з'явився. При цьому, від відповідача надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги без участі його представника.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи викладені в касаційній скарзі, просив її задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2004 р. між позивачем та відповідачем укладено договір водопостачання №3945, на підставі якого здійснюється централізоване водопостачання нежитлової будівлі, що є власністю позивача.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 29.09.2010 р. у справі №38/190-10, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.11.2010 р., задоволено позов Приватного підприємства фірма "Антей" до Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА" та зобов'язано останнього відновити водопостачання нежитлової офісної будівлі (літера А-3) по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові у відповідності до технічних умов від 10.03.1994 р. №8/55-44 та договору про водопостачання №3945 від 01.12.2004 р.

У вказаному рішенні зазначено, що 19.04.2010 р. водопостачання нежитлової будівлі позивача припинилось. Дії відповідача з припинення централізованого водопостачання фактично є односторонньою відмовою відповідача від виконання зобов'язань за договором №3945 від 01.12.2004 р. Дана відмова є безпідставною та такою, що призвела до порушення прав позивача, як власника нерухомого майна і як суб'єкта господарювання, на безпечні умови праці, а також такою, що порушила права позивача на свободу підприємницької діяльності, оскільки унеможливила здійснення останнім господарської діяльності, зокрема, шляхом здавання в оренду власного нерухомого майна.

Позивач зазначає, що внаслідок припинення водопостачання ним було сплачено 2 000 грн. 00 коп. штрафу орендарю нежитлового приміщення - Товариству з обмеженою відповідальністю "Аріан ЛТД", відповідно до п. 4.6 укладеного між ними договору оренди нежитлового приміщення №А17/10 від 01.04.2010 р.

За таких обставин, позивач вважає, що внаслідок незаконних дій відповідача 1 із відключенням будівлі позивача від централізованого водопостачання та протиправної бездіяльності відповідачів 2, 3, 4, 5, яка полягала у невиконанні рішення господарського суду Харківської області від 29.09.2010 р. у справі №38/190-10, йому було завдано збитків в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, позивачем у справі має бути доведено наявність складу правопорушення у діях відповідачів.

Так, господарськими судами попередніх інстанцій на підставі приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на рішення господарського суду Харківської області від 29.09.2010 р. у справі №38/190-10, визнано встановленим факт протиправності поведінки відповідача 1 та наявності його вини у вчиненні неправомірних дій.

Поряд з цим, попередні судові інстанції прийшли до висновку про доведеність завдання позивачу збитків внаслідок протиправної поведінки відповідача 1 в розмірі 2 000 грн. 00 коп., тобто в розмірі штрафу, сплаченого орендарю нежитлового приміщення.

В свою чергу, за висновками місцевого та апеляційного господарських судів, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідачів 2, 3, 4, 5 та збитками, спричиненими позивачу.

Наведене стало підставою для задоволення позову щодо відповідача 1 та відмови в задоволенні позовних вимог стосовно відповідачів 2, 3, 4, 5.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, характер спірних правовідносин та приписи чинного законодавства, що підлягають застосуванню для їх врегулювання, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з наведеними висновками господарських судів попередніх інстанцій, вважає їх законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Разом з цим, доводи касаційної скарги, є аналогічними доводам апеляційної скарги, які були предметом дослідження апеляційного господарського суду та правомірно відхилені останнім. При цьому, такі твердження відповідача 1 не спростовують правомірності висновків господарських судів попередніх інстанцій.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування судових рішень, прийнятих місцевим та апеляційним господарськими судами.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "ВОДА" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 р. та рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. у справі №922/2302/16 залишити без змін.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді: В.Я. Карабань

Ж.О. Корнілова