УХВАЛА

02.10.2017Справа № 910/22863/15

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «САН 11»

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі:

1) Міністерства освіти і науки України

2) Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації;

до 1) Фонду державного майна України

2) Регіонального відділення Фонду державного майна Украйни по місту Києву

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "САН 11"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

1) Державна наукова установа "Інститут інноваційних технологій і змісту освіти"

2) Державне підприємство "Інфоресурс"

про визнання недійсним договору оренди та договору купівлі-продажу, визнання незаконними та скасування наказів, повернення нежитлових приміщень.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

не викликались

Обставини справи:

14.12.2016 Вищий господарський суд України ухвалив постанову про: визнання незаконним та скасування з моменту видання наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києва від 11.08.2011 №1047 «Про прийняття рішення щодо укладення договору оренди державного нерухомого майна, за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 27а»; визнання наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києва від 15.07.2011 №934 «Про затвердження висновку про вартість майна» незаконним у частині п.5, яким затверджено висновок суб'єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «Слав - Консалтінг» про вартість майна - нежитлових приміщень площею 519,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 27а, станом на 28.02.2011 та скасування з моменту його видання; визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.08.2011 №5930 (зі змінами від 27.06.2011 та від 11.02.2013), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю «САН 11»; визнання незаконним та скасування з моменту видання наказу Фонду державного майна України від 30.05.2013 №737 «Про включення до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації»; визнання незаконним та скасуванняи з моменту видання наказу Фонду державного майна від 30.05.2013 №741 «Щодо визначення дати оцінки»; визнання незаконним та скасування з моменту видання наказц Фонду державного майна України від 23.07.2013 №1119 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 30.05.2013 №741»; визнання незаконним та скасування з моменту видання наказу Фонду державного майна України від 16.12.2013 №4290 «Щодо завершення приватизації об'єкта»; визнання недійсним договору купівлі - продажу об'єкта державної власності групи А - нежитлових приміщень загальною площею 555,8 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 27-А, що приватизується шляхом викупу, від 06.12.2013 №408, укладений між Фондом державного майна України та товариством з обмеженою відповідальністю «САН 11»; зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «САН 11» повернути нежитлові приміщення загальною площею 555,8 кв.м., розташовані у будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 27-А державі в особі Міністерства освіти і науки України. Також Вищий господарський суд України вирішив питання про розподіл судових витрат.

28.09.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «САН 11» звернулося до суду зі скаргою на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просить: визнати незаконними дії органу виконання рішень у виконавчому провадженні № 53260403 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 13.03.2017; визнати недійсною постанову органу виконання рішень про накладення штрафу від 13.03.2017 винесену у виконавчому провадженні № 53260403.

Одночасно з поданням скарги скаржник подав заяву про поновлення пропущеного строку для подання скарги на дії державного виконавця. Скаржник зазначив, що оскаржувану постанову отримав 19.09.2017 на прийомі у державного виконавця. Водночас із змісту скарги вбачається, що скаржник обізнаний про хід виконавчого провадження.

Крім того, з метою створення системи обліку виконавчих проваджень, підвищення рівня примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), контролю за дотриманням державними виконавцями вимог чинного законодавства при здійсненні виконавчих дій наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/5 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Положення). Згідно з Положенням Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр) - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Відповідно до Положення дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру.

Унесення до Єдиного реєстру даних про виконавчий документ здійснюється у відповідному органі ДВС протягом двох робочих днів з дня надходження виконавчого документа до державного виконавця.

До Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Отже, не отримання скаржником оскаржуваної постанови у письмовому вигляді не перешкоджає йому своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав.

У пункті 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

При цьому, відновлення пропущеного процесуального строку є правом, а не обов'язком суду.

Водночас, наведені заявником причини пропуску строку на оскарження не є поважними, оскільки не стосуються об'єктивних обставин, що перешкоджають своєчасній подачі скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відновленні пропущеного строку на подання скарги.

Залишити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «САН 11» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві без розгляду.

Суддя С. А. Ковтун