РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017Справа № 910/12045/17
Суддя Плотницька Н. Б., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв'язок"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Грейнкаргосервіс"
простягнення 208 980 грн 58 коп.
Представники:
від позивача:Іваненко М.В. - представник за довіреністю
від відповідача:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв'язок" з вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнкаргосервіс" про стягнення 208 980 грн 58 коп. заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди № 1079 від 01.03.2015, в тому числі: 147 577 грн 03 коп. основна заборгованість, 15 199 грн 07 коп. 15 % річних, 20 117 грн 46 коп. пені, 13 330 грн 48 коп. штраф за грубе порушення умов договору та 12 756 грн 54 коп. штраф за не страхування майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору оренди № 1079 від 01.03.2015 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати орендних платежів у розмірі 147 577 грн 03 коп., крім того, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 15 199 грн 07 коп. 15 % річних, 20 117 грн 46 коп. пені, 13 330 грн 48 коп. штраф за грубе порушення умов договору та 12 756 грн 54 коп. штраф за не страхування майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12045/17, розгляд справи призначений на 04.09.2017.

01.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 розгляд справи відкладено на 05.10.2017, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду.

26.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

04.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 05.10.2017 не з'явився та вимоги ухвали суду не виконав. Розглянувши, подане через відділ діловодства Господарського суду міста Києва директором відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки неможливість забезпечення явки представника у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Проте, відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався.

У судове засідання 05.10.2017 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Суд зазначає, що відповідно до норм статті 55 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошей ціна позову визначається стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. У ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Судом встановлено, що позивачем неправильно визначено ціну позову, а саме позивачем ціну позову визначено у розмірі 209 910 грн 30 коп., тоді як з прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 147 577 грн 03 коп. заборгованості, 20 117 грн 46 коп. пені, 15 199 грн 07 коп. 15 % річних, 13 330 грн 48 коп. штраф за грубе порушення договору та 12 756 грн 54 коп. штраф за не страхування майна, що разом складає 208 980 грн 58 коп.

Таким чином, ціна позову складає 208 980 грн 58 коп., в тому числі: 147 577 грн 03 коп. заборгованості, 20 117 грн 46 коп. пені, 15 199 грн 07 коп. 15 % річних, 13 330 грн 48 коп. штраф за грубе порушення договору та 12 756 грн 54 коп. штраф за не страхування майна.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 05.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2015 між Приватним акціонерним товариством "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв'язок" (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнкаргосервіс" (орендар за договором) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 1079, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою м. Київ, вул. Солом'янська, 3, загальною площею 50,60 кв. м, які перебувають у власності Приватного акціонерного товариства "Дніпрозв'язок".

Відповідно до пункту 1.3. договору залишкова вартість майна, переданого в оренду за цим договором, становить 1 275 653 грн 83 коп.

У відповідності до положень пункту 11.1 договору з урахуванням додаткової угоди № 2 від 28.02.2016, даний договір набуває чинності з 01.03.2015, але не пізніше моменту його підписання та скріплення печатками обома сторонами та діє до 28.02.2017, а в частині розрахунків, - до повного виконання.

Вступ орендаря у тимчасове користування майном настає одночасно із підписанням сторонами акта приймання-передачі (набуття) орендованого майна, вказаного у пункті 1.14 договору (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 2.6 договору майно, передане орендарю, повертається орендодавцеві не пізніше 28.02.2016 включно (якщо не досягнуто згоди про його продовження або в разі його дострокового припинення) за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна, звіреним з актом приймання-передачі (набуття) орендованого майна, зазначеним в пункті 2.1 цього договору, в належному стані. У випадку припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна включно.

Відповідно до пункту 3.1. договору орендна плата за користування майном встановлюється згідно протоколу № 1 узгодження договірної ціни (додаток № 1 до договору) за базовий місяць (жовтень 2013 року) і складає 4 048 грн 00 коп., крім того - ПДВ 20% - 809 грн 60 коп., всього розмір орендної плати за договором становить 4 857 грн 60 коп. за місяць. Орендар сплачує орендну плату з урахуванням її індексації. Зобов'язання орендаря зі здійснення орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за перший (базовий) місяць оренди, який вноситься в рахунок плати за останній місяць оренди, а саме в розмірі 4 857 грн 60 коп.

Згідно з пунктами 3.2., 3.3. договору орендодавець до 25-го числа кожного місяця вставляє орендарю рахунки-фактури, згідно яких останній здійснює авансові платежі за оренду майна до 5-го числа наступного місяця та розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередні місяць на індекс інфляції за поточний місяць, крім випадків дефляції.

У відповідності до пункту 3.5. договору рахунки-фактури на комунальні послуги, експлуатаційні витрати та компенсації земельного податку виставляються орендодавцем. Орендар перераховує орендодавцю кошти за відвідними рахунками-фактурами до 15-го числа наступного розрахункового місяця.

Згідно з пунктами 3.4., 3.6. договору орендар зобов'язаний самостійно забирати рахунки-фактури, зазначені в пунктах 3.2., 3.5. цього договору, в бухгалтерії орендодавця за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 3.

Відповідно до пункту 3.8 договору сторони дійшли згоди, що відшкодування орендарем вартості комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання) та плати за експлуатаційні витрати, обслуговування ліфтів та електроустановок в місцях загального користування, буде проводитись на підставі фактичних витрат в пропорційному відношенні загальної площі, що орендує орендар, до загальної площі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 3.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору оренди № 1079 від 01.03.2015 орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування приміщення № 18, 19, 20 загальною площею 50,60 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 3, 7-й поверх, праве крило, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі (набуття) орендованого майна від 01.03.2015.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору оренди нерухомого майна № 1079 від 01.03.2015 між сторонами буди підписані акти приймання-передачі послуг за період з липня 2016 року по лютий 2017 року, а також позивачем виставлені рахунки-фактури на оплату орендної плати та комунальних платежів за період з липня 2016 року по лютий 2017 року.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати оренди, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 147 577 грн 03 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати орендних платежів на суму 147 577 грн 03 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати орендних платежів за договором оренди № 1079 від 01.03.2015 на загальну суму 147 577 грн 03 коп. вимоги позивача про стягнення з відповідача 147 577 грн 03 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 15 199 грн 07 коп. 15 % річних, 20 117 грн 46 коп. пені,за період прострочення з 06.02.2016 по 31.05.2017, 13 330 грн 48 коп. штраф за грубе порушення умов договору та 12 756 грн 54 коп. штраф за не страхування майна.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 8.2. договору за прострочення перерахування орендодавцю грошових коштів за будь-яким з платежів, обумовлених пунктами 3.1.-3.9. та/або 3.5. цього договору, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 8.3. договору орендар, який прострочив виконання будь-якого з грошових зобов'язань, обумовлених пунктами 3.1.-3.9. цього договору, на вимогу орендодавця зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15 % річних від простроченої суми.

Згідно з пунктом 8.4. договору, якщо на дату сплати чергового щомісячного платежу з орендної плати сума заборгованості за нею становить суму орендної плати за 3 та більше місяці (грубе порушення умов договору), орендар також сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10 % від загальної суми заборгованості з орендної плати.

Відповідно до пункту 8.5. договору за невиконання орендарем зобов'язання щодо страхування орендованого майна, відповідно пунктів 4.8.-4.9. цього договору, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 1 % від залишкової вартості майна, вказаної у пункті 1.3. цього договору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені та штрафу) відповідно до умов пунктів 8.2-8.5 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

У пункті 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що до нарахування пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання є неправильним, оскільки в порушення норм статті 232 Господарського кодексу України позивачем неправильно визначено день початку періоду нарахування пені за кожним з прострочених платежів, а також пеню нараховано за період, коли умови договору щодо її застосування вже не діяли.

Згідно з частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У відповідності до положень пункту 11.1 договору з урахуванням додаткової угоди № 2 від 28.02.2016, сторони визначили, що даний договір набуває чинності з 01.03.2015, але не пізніше моменту його підписання та скріплення печатками обома сторонами та діє до 28.02.2017, а в частині розрахунків, - до повного виконання.

Таким чином, враховуючи те, що строк дії договору, в тому числі як положень щодо застосування 15 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України, так і положень щодо застосування відповідальності за його порушення, закінчився 28.02.2017, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені та 15 % річних, нарахованої за період прострочення з 01.03.2017 по 31.05.2017, визнається судом не обґрунтованими, оскільки пеня нарахована за період, коли умови договору щодо її застосування вже не діяли. Також, суду не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо забезпечення неустойкою (штрафом, пенею) виконання відповідачем обов'язку після закінчення строку дії договору оренди № 1079 від 01.03.2015.

Враховуючи вищенаведене, суд наводить власний розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, відповідно до норм статті частини 6 статті 232 Господарського кодексу України з урахуванням розміру простроченого платежу та терміну дії договору:

Сума боргу з орендної плати Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
8591.2706.02.2016 - 03.03.20162722.0000 %0.120 %*278.86
8591.2704.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %*506.09
8591.2722.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*312.20
8591.2727.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*236.61
8591.2724.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*271.12
8591.2729.07.2016 - 05.08.2016815.5000 %0.085 %*58.21
9067.4406.03.2016 - 21.04.20164722.0000 %0.120 %*512.34
9067.4422.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*329.50
9067.4427.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*249.73
9067.4424.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*286.14
9067.4429.07.2016 - 05.09.20163915.5000 %0.085 %*299.52
9148.6806.04.2016 - 21.04.20161622.0000 %0.120 %*175.97
9148.6822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*332.45
9148.6827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*251.96
9148.6824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*288.71
9148.6829.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*379.70
9148.6816.09.2016 - 05.10.20162015.0000 %0.082 %*149.98
9148.6806.05.2016 - 26.05.20162119.0000 %0.104 %*199.47
9148.6827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*251.96
9148.6824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*288.71
9148.6829.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*379.70
9148.6816.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*314.95
9148.6828.10.2016 - 05.11.2016914.0000 %0.077 %*62.99
9240.3706.06.2016 - 23.06.20161818.0000 %0.098 %*163.60
9240.3724.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*291.60
9240.3729.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*383.50
9240.3716.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*318.11
9240.3728.10.2016 - 05.12.20163914.0000 %0.077 %*275.70
9563.4006.07.2016 - 28.07.20162316.5000 %0.090 %*198.32
9563.4029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*396.91
9563.4016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*329.23
9563.4028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*307.28
9563.4009.12.2016 - 05.01.20172814.0000 %0.077 %*204.86
9573.1206.08.2016 - 15.09.20164115.5000 %0.085 %*332.44
9573.1216.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*329.57
9573.1228.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*307.60
9573.1209.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*358.86
9573.1227.01.2017 - 05.02.20171014.0000 %0.077 %*73.44
9573.1206.09.2016 - 15.09.20161015.5000 %0.085 %*81.08
9573.1216.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*329.57
9573.1228.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*307.60
9573.1209.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*358.86
9573.1227.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*242.34
9573.1202.03.2017 - 05.03.2017414.0000 %0.077 %*29.38
9573.1206.10.2016 - 27.10.20162215.0000 %0.082 %*172.63
9573.1228.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*307.60
9573.1209.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*358.86
9573.1227.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*242.34
9745.5606.12.2016 - 08.12.2016314.0000 %0.077 %*22.37
9745.5609.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*365.33
9745.5627.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*246.71
Всього:13723.38

Сума боргу за комунальні платежі Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1068.9516.08.2016 - 15.09.20163115.5000 %0.085 %*28.07
1068.9516.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*36.80
1068.9528.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*34.35
1068.9509.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*40.07
1068.9527.01.2017 - 15.02.20172014.0000 %0.077 %*16.40
1249.9416.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %*43.03
1249.9428.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*40.16
1249.9409.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*46.86
1249.9427.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*31.64
1283.0416.10.2016 - 27.10.20161215.0000 %0.082 %*12.62
1283.0428.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*41.23
1283.0409.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*48.10
1283.0427.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*32.48
1308.3716.11.2016 - 08.12.20162314.0000 %0.077 %*23.02
1308.3709.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*49.05
1308.3727.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*33.12
1704.4316.12.2016 - 26.01.20174214.0000 %0.077 %*54.77
1704.4327.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*43.15
2444.9616.01.2017 - 26.01.20171114.0000 %0.077 %*20.63
2444.9627.01.2017 - 28.02.20173314.0000 %0.077 %*61.89
Всього737.44
Крім того, суд наводить власний розрахунок відсотків річних з урахуванням норм статті 180 Господарського кодексу України та статті 625 Цивільного кодексу України, та в межах визначеного позивачем періоду нарахування, а саме з 06.02.2016 по 25.07.2017:

Сума боргу з орендної платиПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
8591.2706.02.2016 - 28.02.201738915 %1373.43
8591.2701.03.2017 - 25.07.20171473 %103.80
9067.4406.03.2016 - 28.02.201736015 %1341.48
9067.4401.03.2017 - 25.07.20171473 %109.55
9148.6806.04.2016 - 28.02.201732915 %1236.95
9148.6801.03.2017 - 25.07.20171473 %110.54
9148.6806.05.2016 - 28.02.201729915 %1124.16
9148.6801.03.2017 - 25.07.20171473 %110.54
9240.3706.06.2016 - 28.02.201726815 %1017.71
9240.3701.03.2017 - 25.07.20171473 %111.64
9563.4006.07.2016 - 28.02.201723815 %935.38
9563.4001.03.2017 - 25.07.20171473 %115.55
9573.1206.08.2016 - 28.02.201720715 %814.37
9573.1201.03.2017 - 25.07.20171473 %115.66
9573.1206.09.2016 - 28.02.201717615 %692.41
9573.1201.03.2017 - 25.07.20171473 %115.66
9573.1206.10.2016 - 28.02.201714615 %574.39
9573.1201.03.2017 - 25.07.20171473 %115.66
9573.1206.11.2016 - 28.02.201711515 %452.43
9573.1201.03.2017 - 25.07.20171473 %115.66
9745.5606.12.2016 - 28.02.20178515 %340.43
9745.5601.03.2017 - 25.07.20171473 %117.75
10018.1906.01.2017 - 28.02.20175415 %222.32
10018.1901.03.2017 - 25.07.20171473 %121.04
10198.5406.02.2017 - 28.02.20172315 %96.40
10198.5401.03.2017 - 25.07.20171473 %123.22
10290.2206.03.2017 - 25.07.20171423 %120.10
10290.2201.03.2017 - 25.07.20171473 %124.33
Всього11952.56

Сума боргу за комунальні платежіПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1068.9516.08.2016 - 28.02.201719715 %86.54
1068.9501.03.2017 - 25.07.20171473 %12.92
1249.9416.09.2016 - 28.02.201716615 %85.27
1249.9401.03.2017 - 25.07.20171473 %15.10
1283.0416.10.2016 - 28.02.201713615 %71.71
1283.0401.03.2017 - 25.07.20171473 %15.50
1308.3716.11.2016 - 28.02.201710515 %56.46
1308.3701.03.2017 - 25.07.20171473 %15.81
1704.4316.12.2016 - 28.02.20177515 %52.53
1704.4301.03.2017 - 25.07.20171473 %20.59
2444.9616.01.2017 - 28.02.20174415 %44.21
2444.9601.03.2017 - 25.07.20171473 %29.54
2440.7416.02.2017 - 28.02.20171315 %13.04
2440.7401.03.2017 - 25.07.20171473 %29.49
2771.7716.03.2017 - 25.07.20171323 %30.07
Всього:578.78
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором оренди № 1079 від 01.03.2015, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та відсотків річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду, а саме пені у розмірі 14 460 грн 82 коп., відсотків річних у розмірі 12 531 грн 34 коп., а вимоги про стягнення штрафу за порушення умов договору щодо проведення своєчасної оплати у розмірі 13 330 грн 48 коп. та штрафу за не страхування майна у розмірі 12 756 грн 54 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнкаргосервіс" (03680, місто Київ, вулиця Солом'янська, будинок 3, ідентифікаційний код 37393850) на користь Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв'язок" (03110, місто Київ, вулиця Солом'янська, будинок 3, ідентифікаційний код 01168185) заборгованість у розмірі 147 577 (сто сорок сім тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн 03 коп., пеню у розмірі 14 460 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят) грн 82 коп., відсотки річних у розмірі 12 531 (дванадцять тисяч п'ятсот тридцять одна) грн 34 коп., штраф за порушення умов договору щодо проведення своєчасної оплати у розмірі 13 330 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять) грн 48 коп., штраф за не страхування майна у розмірі 12 756 (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят шість) грн 54 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 009 (три тисячі дев'ять) грн 84 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 09.10.2017

Суддя Н.Б. Плотницька