РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа № 910/11973/17
За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну РРТ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер»

про стягнення 259761,64 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Новікова В.Р. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну РРТ звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з технічного обслуговування та зберігання телекомунікаційного обладнання замовника розмірі 259761,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладеного між сторонами Договору №85 від 01.10.2014 відповідно до узгоджених сторонами цін, своєчасно та в повному обсязі не оплачені надані позивачем послуги з травня 2016 року, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 218550,95 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, на вказану заборгованість, у зв'язку з простроченням оплати відповідачем орендної плати, позивачем на підставі ст.625 ЦК України та п.5.5 Договору нараховано 3% річних в розмірі 3374,98 грн., інфляційні втрати в сумі 14960,40 грн. та пеню в розмірі 22875,31 грн., які позивач просить стягнути.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2014 між Державним підприємством «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (наразі - Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну РРТ) (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» (замовник) укладено Договір №85, предметом якого є надання виконавцем телекомунікаційних послуг х технічного обслуговування та зберігання телекомунікаційного обладнання замовника (послуги), що входить до складу ефірної багатоканальної телемережі на цифровому загальнонаціональному каналі мовлення МХ6 у стандарті DVB (MREG-4), розташоване на об'єктах виконавця (технічні засоби) та вказане в актах прийому-передачі технічних засобів (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.3 Договору, послуги, визначені у п.1.2 цього договору надаються виконавцем на кожному об'єкті, де встановлені технічні засоби замовника, перелік та місце знаходження яких визначені в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.4.1 Договору, вартість послуг встановлюється за домовленістю сторін і визначається у Додатку №2 до цього договору та є його невід'ємною частиною. Усі розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України - гривні.

Розгляд підсумків надання послуг проводиться щомісячно, оплаті підлягають фактично надані послуги (п.4.2 Договору).

За умовами п.4.4 Договору, починаючи з другого місяця фактичного надання послуг по договору замовник до 5 числа поточного місяця перераховує виконавцю аванс у розмірі 30% вартості послуг за попередній місяць на підставі рахунку виконавця.

Виконавець щомісячно, до 5-го числа, направляє замовнику акт приймання-передачі наданих послуг та відповідний рахунок (п.4.5 Договору).

Пунктом 4.6 Договору визначено, що замовник протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання рахунку і акту, розглядає їх у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує акт, скріплює печаткою і повертає виконавцю та оплачує рахунок. Оплата послуг здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування вартості послуг за розрахунковий місяць на банківський рахунок виконавця до 10 числа наступного місяця, з урахуванням сплаченого замовником згідно п.4.4 авансу.

Згідно з п.4.7 Договору, за наявності зауважень або заперечень до акту і/або послуг, замовник у строк до 3 трьох робочих днів після його отримання складає протокол зауважень або заперечень, направляє його виконавцю та скликає оперативну нараду сторін для врегулювання розбіжностей. А разі недосягнення сторонами згоди, щодо спірних питань відносно акту і/або послуг, що підлягають оплаті, спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п.5.5 Договору, за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку у строк, передбачений п.4.2 договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення.

За умовами п.9.1 Договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору - до їх повного виконання.

У випадку відсутності претензій з боку виконавця щодо істотного порушення замовником умов цього договору за 30 днів до дати закінчення терміну його дії, цей договір вважається таким, що продовжений на наступний календарний рік. При цьому, вартість послуг по цьому договору на наступний календарний рік, підлягає окремому узгодженню між сторонами (п.9.2 Договору).

Додатком №1 до договору визначений перелік об'єктів на яких надаються послуги, зокрема м. Харків з потужністю передавача 10 Вт, смт. Великий Бурлук Харківської обл. із потужністю передавача 10 Вт та м. Ізюм Харківської обл. із потужністю передавача 10 Вт. Сторони домовились, що технічні засоби, які розміщуються на кожному об'єкті виконавця, мають назву «Передавальна станція» до складу якої входить передавач TXTU-30-2-G у кількості 1 шт.

Додатком №2 до договору сторони погодили вартість послуг по об'єктах, зокрема Передавальна станція (TXTU) м. Харків РТПС, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 4,50 грн. без ПДВ, Передавальна станція (TXTU) м. Ізюм цех УКХ, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 4,50 грн. без ПДВ та Передавальна станція (TXTU) смт. Великий Бурлук РРС-5, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 4,50 грн. без ПДВ.

В подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 16.12.2014 до договору, відповідно до якої сторони, зокрема, погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2015 включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору - до їх повного виконання.

Додатком №3 до договору сторони погодили вартість послуг по об'єктах, зокрема Передавальна станція (TXTU) м. Харків РТПС, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 5,40 грн. без ПДВ, Передавальна станція (TXTU) м. Ізюм цех УКХ, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 5,40 грн. без ПДВ та Передавальна станція (TXTU) смт. Великий Бурлук РРС-5, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 5,40 грн. без ПДВ.

15.12.2015 між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 від 15.12.2015 до договору, відповідно до якої сторони, зокрема, погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2016 включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору - до їх повного виконання.

Додатком №4 до договору сторони погодили вартість послуг по об'єктах, зокрема Передавальна станція (TXTU) м. Харків РТПС, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,32 грн. без ПДВ, Передавальна станція (TXTU) м. Ізюм цех УКХ, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,32 грн. без ПДВ та Передавальна станція (TXTU) смт. Великий Бурлук РРС-5, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,32 грн. без ПДВ.

В подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду №4 від 15.12.2016 до договору, відповідно до якої сторони, зокрема, погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2017 включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору - до їх повного виконання.

Додатком №5 до договору сторони погодили вартість послуг по об'єктах, зокрема Передавальна станція (TXTU) м. Харків РТПС, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,79 грн. без ПДВ, Передавальна станція (TXTU) м. Ізюм цех УКХ, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,79 грн. без ПДВ та Передавальна станція (TXTU) смт. Великий Бурлук РРС-5, потужністю 0,01 кВт з ціною за годину роботи 6,79 грн. без ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов договору, надав відповідачеві обумовлені договором послуги на загальну суму 218550,95 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №419 від 31.05.2016, №499 від 30.06.2016, №602 від 31.07.2016, №702 від 31.08.2016, №801 від 30.09.2016, №893 від 31.10.2016, №969 від 30.11.2016, №1089 від 31.12.2016, №50 від 31.01.2017, №134 від 28.02.2017, №241 від 31.03.2017, №273 від 04.04.2017, №4 від 30.04.2017, №217 від 31.05.2017 та Рахунками на оплату №424 від 31.05.2016, №505 від 30.06.2016, №606 від 31.07.2016, №712 від 31.08.2016, №804 від 30.09.2016, №898 від 31.10.2016, №989 від 30.11.2016, №1089 від 31.12.2016, №50 від 31.01.2017, №240 від 31.03.2017, №4 від 30.04.2017, №108 від 31.05.2017. Вказані акти підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості наданих позивачем послуг матеріали справи не містять.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг в повному обсязі не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 218550,95 грн.

Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» перед позивачем станом на 14.09.2017, відповідно до якої заборгованість відповідача перед позивачем становить 218550,95 грн.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із претензіями №545 від 01.07.2016, №688 від 25.08.2016, №05-69 від 26.01.2017, №05-120 від 10.02.2017 та №05-223 від 23.03.2017 в яких просив відповідача сплатити існуючу перед позивачем заборгованість та нараховані санкції. Відповідач Листом №36 від 01.11.2016 підтвердив наявність заборгованості останнього перед позивачем та просив надати можливість для погашення заборгованості протягом шести місячного терміну.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 218550,95 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначених норм позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 14960,40 грн. інфляційних втрат та 3374,98 грн. трьох відсотків річних.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що вказані нарахування проведені позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 22875,31 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.5.5 Договору, за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку у строк, передбачений п.4.2 договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення.

Разом з тим, відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 22875,31 грн. підлягають задоволення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин, зокрема доказів щодо оплати наданих позивачем послуг у повному обсязі.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Етер» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літ. «А»; ідентифікаційний код 22969500) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 10; ідентифікаційний код 01190043) в особі Харківської філії Концерну РРТ (61103, Харківська обл., м. Харків, Дзержинський р-н, вул. Дерев'янка, буд. 1-А; ідентифікаційний код 41223614) 218550 (двісті вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят) грн. 95 коп. заборгованості, 3374 (три тисячi триста сімдесят чотири) грн. 98 коп. трьох відсотків річних, 14960 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. 40 коп. інфляційних втрат 22875 (двадцять двi тисячi вісімсот сімдесят п'ять) грн. 31 коп. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 3896 (три тисячi вісімсот дев'яносто шість) грн. 43 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 09.10.2017

Суддя Я.В. Маринченко