Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

10 жовтня 2017 року Справа №927/811/17

За ПОЗОВОМ: Чернігівської районної ради Чернігівської області

вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14027

До Відповідача: Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області

вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14027

Про стягнення 10119,55 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: ОСОБА_1 начальник юридичного відділу, довіреність №01-03/73 від 26.01.2017.

Від Відповідача: ОСОБА_2 заступник керівника апарату, довіреність №02-13/1403 від 21.06.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською районною радою Чернігівської області подано позов до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення 10119,55 грн., в тому числі 5610,95 грн. за охорону орендованого приміщення, 414,34 грн. 3% річних та 4094,26 грн. інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №45 про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю, укладеного між Чернігівською районною радою та Чернігівською районною державною адміністрацією 13.11.2014 на виконання умов договору оренди №23 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в управлінні Чернігівської районної ради, від 24.10.2014.

Ухвалою суду від 28.08.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №927/811/17, розгляд справи призначено на 06.09.2017.

У судовому засіданні 06.09.2017 представник Відповідача надала відзив на позовну заяву, у якому викладені заперечення проти позову, зокрема, зазначено, що згідно з договором №45 про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю, відповідно до займаної площі Орендар відшкодовує Орендодавцю частину витрат на комунальні послуги за постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення, вивіз побутових відходів та їх знешкодження, експлуатаційні витрати (п.1.1.). Відшкодування витрат Орендодавця, повязаних з комунально-експлуатаційними витратами на поточний місяць оренди, здійснюється Орендарем відповідно до актів наданих послуг (п.3.1.) Відповідач зазначає, що районна державна адміністрація не отримувала саме актів наданих послуг, обовязок надавати які покладено на районну раду згідно умов вищезазначеного договору, у звязку з чим райдержадміністрація не порушувала та не могла порушити п.3.2. вищенаведеного договору, яким передбачено обовязок Орендаря оплатити надані послуги впродовж семи днів після підписання саме актів наданих послуг. Крім того, Відповідач вважає, що не брав на себе зобовязань по відшкодуванню послуг з охорони орендованого приміщення, а Орендодавець помилково відносить послуги з охорони приміщення до експлуатаційних витрат, оскільки чинним законодавством не передбачено, що саме ці послуги є такими витратами.

Ухвалами суду від 06.09.2017 та від 20.09.207 розгляд справи відкладено та призначено на 20.09.2017 та 03.10.2017 відповідно.

У судовому засіданні 03.10.2017 представник Позивача підтримала позовні вимоги та надала письмові пояснення.

Представник Відповідача виклала заперечення проти позову.

У судовому засіданні 03.10.2017 судом було оголошено перерву до 10.10.2017.

У судове засідання 10.10.2017 зявилися повноважні представники сторін.

Представник Позивача надала письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2014 року між Чернігівською районною радою та Чернігівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди №23 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в управлінні Чернігівської районної ради (далі по тексту Договір оренди №23).

Відповідно до розділу 1 вказаного договору Чернігівська районна рада (Орендодавець за Договором, Позивач у справі) передає, а Чернігівська районна державна адміністрації (Орендар за Договором, Відповідач у справі) приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (надалі Майно) в будівлях, що є обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебувають в оперативному управлінні районної ради, які знаходяться за адресою: м.Чернігів, вул.Шевченка, 48.

Згідно з п.1.1.1 Договору оренди №23 в оренду передаються приміщення з 28 кімнат чотирьохповерхової будівлі, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 928,4 кв.м, корисною площею 482,5 кв.м, та приміщення з двох кімнат, розташованих на першому та другому поверхах двоповерхової будівлі загальною площею (урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 101,16 кв.м, корисною площею 75,9 кв.м, що не мають окремого входу, та гаражі площею 91,2 кв.м.

Відповідно до п.1.2. Договору оренди №23 Майно передається в оренду з метою розміщення Чернігівської районної державної адміністрації.

У п.2.1. Договору оренди №23, зокрема, зазначено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна, який є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток №1). Приміщення забезпечені централізованим електро-, тепло-, водопостачанням, підключені до каналізації.

Відповідно до п.2.2. Договору оренди №23 передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на це Майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл та селищ Чернігівського району, а Орендар користується ним протягом всього строку оренди.

Згідно з умовами п.п.3.1.-3.2. Договору оренди №23, орендна плата визначена як платіж у грошовій формі, який Орендар вносить Орендодавцю незалежно від наслідків діяльності Орендаря та сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за землю, податок на додану вартість.

Відповідно до абз.1 п.10.1. Договору оренди №23 цей Договір діє з 2 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно.

Згідно з п.10.7. Договору оренди №23 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Разом з тим, у звязку із виконанням умов договору оренди №23 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в управлінні Чернігівської районної ради від 24.10.2014, між сторонами було укладено договір №45 про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю, укладений між Чернігівською районною радою та Чернігівською районною державною адміністрацією, від 13.11.2014 (далі за текстом Договір №45), відповідно до п.1.1. якого Відповідач (Орендар за Договором №45) відшкодовує Позивачу (Орендодавцю за Договором №45) відповідно до займаної площі частину витрат за комунальні послуги за постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення, вивіз побутових відходів та їх знешкодження, експлуатаційні витрати.

Відповідно до п.п.2.2.8. п.2.2. Договору №45 Орендар зобов'язаний впродовж семи днів після отримання рахунків сплачувати платежі по відшкодуванню витрат за надані послуги.

Згідно з п.3.1. Договору №45 відшкодування витрат Орендодавця, повязаних з комунально-експлуатаційними витратами за поточний місяць оренди, здійснюється Орендарем відповідно до актів наданих послуг. Вартість витрат за використані послуги визначається пропорційно орендованій площі.

Відповідно до п.3.2. Договору №45 оплата за надані послуги проводиться впродовж семи днів після підписання актів наданих послуг шляхом перерахування Орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця.

За умовами п.5.1. Договору №45 умови даного Договору застосовуються з 1 жовтня 2014 року до правовідносин, що склалися між Сторонами, і діють до 31 грудня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт виконання Позивачем зобовязань за договором оренди №23 в частині передачі Відповідачу визначеного в договорі майна.

Як встановлено судом вище, сторонами в договорі оренди №23 передбачено, що до орендної плати не входить, зокрема, плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат.

Разом з тим, у звязку із виконанням умов Договору оренди №23 між сторонами укладено договір №45 відповідно до п.1.1. якого Відповідач (Орендар за Договором №45) відшкодовує Позивачу (Орендодавцю за Договором №45) відповідно до займаної площі частину витрат за комунальні послуги за постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення, вивіз побутових відходів та їх знешкодження, експлуатаційні витрати.

У позовній заяві Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за охорону орендованого приміщення за вересень-жовтень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 5610,95 грн., а також 414,34 грн. - 3% річних за листопад 2014 року-серпень 2017 року та 4094,26 грн. інфляційних за листопад 2014 року-липень 2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на те, що Відповідач, в порушення умов Договору №45, не здійснював оплату за експлуатаційні витрати, до яких на думку Позивача, з урахуванням п.2 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відноситься охорона орендованого приміщення.

Отже, предметом спору по даній справі є невиконання, за твердженням Позивача, Відповідачем своїх, передбачених договором №45, зобовязань по відшкодуванню фактичних витрат за послуги охорони орендованого приміщення.

На підтвердження понесення витрат за послуги охорони приміщення за спірний період Позивачем надані копії актів надання послуг №693 від 26.09.2014 на суму 3628,62 грн. (послуги охорони за вересень 2014р.), №775 від 23.10.2014 на суму 3628,62 грн. (послуги охорони за жовтень 2014р.), №184 від 26.02.2015 на суму 8704,00 грн. (послуги охорони за січень 2015р. в сумі 4352,00 грн. та лютий 2015р. в сумі 4352,00 грн.), виписок по рахунках Позивача, платіжних доручень.

Як вбачається з вищевказаних актів, вони підписані Чернігівською районною радою Чернігівської області (Замовник) та Приватним підприємством "Бастіон-Т" (Виконавець).

Також Позивачем були виставлені Відповідачу акти-рахунки №11141314 від 13.11.2014 на суму 1571,68 грн. (відшкодування послуг з охорони приміщення за вересень 2014р.), №11141314/2 від 13.11.2014 на суму 1571,68 грн. (відшкодування послуг з охорони приміщення за жовтень 2014р.), №1150005 від 04.03.2015 на суму 2467,59 грн. (відшкодування послуг з охорони приміщення за січень-лютий 2015р.).

Разом з тим, Позивач зазначає, що між 10.12.2015 сторонами був підписаний акт звіряння розрахунків за відшкодування послуг з охорони приміщень, копія якого міститься в матеріалах справи.

У даному акті за вересень 2014 року вказана сума 1382,04 грн., за жовтень 2014 року, січень-лютий 2015 року відсутні нарахування за відшкодування послуг з охорони приміщень.

Досліджуючи позовні вимоги та заперечення на них суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Аналогічним чином визначається поняття зобовязання і в ст.173 Господарського кодексу України.

Підставами виникнення цивільних та/або господарських зобовязань є юридично значимі факти дії та події, з яким закон повязує настання певних правових наслідків.

Так, згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Крім того, цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування та з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із ч.1 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Аналіз змісту Договору №45 від 13.11.2014 про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю свідчить, що в ньому міститься виключний перелік комунальних послуг, частину витрат по яких Відповідач зобовязувався відшкодовувати Позивачу, а саме: за постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення, вивіз побутових відходів та їх знешкодження, експлуатаційні витрати.

Положення щодо обовязку Відповідача відшкодовувати Позивачеві витрати саме за послуги охорони приміщення або щодо чітко визначеного сторонами віднесення цих витрат саме до експлуатаційних витрат в Договорі №45 відсутнє.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач будь-яких доказів внесення змін та доповнень до договору №45 щодо обовязку відшкодування Відповідачем Позивачу саме витрат за послуги охорони приміщення або чіткого віднесення сторонами цих витрат саме до експлуатаційних витрат суду не надав.

Посилання Позивача, що послуги охорони приміщення є експлуатаційними витратами, судом не приймається з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV:

"У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

· житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

· виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

· виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги."

Згідно зі ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":

"1. Житлово-комунальні послуги поділяються за:

1) функціональним призначенням;

2) порядком затвердження цін/тарифів."

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній у спірний період:

"1. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

2. Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства."

Згідно зі ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":

"1. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

2. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

3. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

4. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

5. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

6. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником."

Дійсно, передбачений п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не є вичерпним, проте, які ще конкретні послуги можуть бути віднесені до цього переліку чітко визначається саме сторонами у відповідному договорі, чого в даному випадку сторонами здійснено не було.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність у Відповідача зобовязання на підставі Договору №45 від 13.11.2014 відшкодовувати Позивачу витрати за послуги охорони приміщення.

За змістом ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Отже, приймаючи до уваги, що Договором №45 від 13.11.2014 про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю не передбачається обовязок Відповідача сплачувати Позивачу витрати за послуги охорони приміщення або чітке віднесення даних витрат до експлуатаційних витрат, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за охорону орендованого приміщення є безпідставними.

За таких обставин в задоволенні позову частині стягнення 5610,95 грн. боргу за охорону орендованого приміщення належить відмовити.

Посилання Позивача на ч.2 ст.226 Господарського кодексу України, згідно якої сторона, яка порушила своє зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону, у протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків, судом не приймається, оскільки предметом її регулювання є питання відшкодування збитків, що не є предметом даної справи.

Посилання Позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 25.11.2014 у справі №916/3566/13, згідно з якою відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг, судом не може бути прийняте до уваги, оскільки в даному конкретному випадку Позивач був замовником та отримувачем, а не постачальником-виконавцем послуг з охорони приміщення.

Постачальником-виконавцем цих послуг з охорони приміщення згідно вищевказаних актів наданих послуг було Приватне підприємство "Бастіон-Т".

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України обовязок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми виникає у боржника лише у разі прострочення виконання грошового зобовязання.

Оскільки матеріалами справи не підтверджуються наявність у Відповідача грошового зобовязання по сплаті Позивачу сум відшкодування витрат за послуги охорони приміщення, тому відсутні підстави для покладення на Відповідача відповідальності у вигляді сплати трьох процентів річних та інфляційних.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 414,34 грн. - 3% річних за листопад 2014 року-серпень 2017 року та 4094,26 грн. інфляційних за листопад 2014 року-липень 2017 року є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні має бути відмовлено.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що Позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності наведених у позові підстав для стягнення 5610,95 грн. за охорону орендованого приміщення, 414,34 грн. - 3% річних та 4094,26 грн. інфляційних, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову Позивачу відмовлено повністю, судовий збір повністю покладається на Позивача.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12 жовтня 2017 року.

Суддя І.В. Кушнір