РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017Справа №910/1926/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»
доТовариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»
простягнення 3932 грн. 99 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Нелин Т.М. - представник за довіреністю № 110/2017 від 03.01.2017

від відповідача: Ліповуз Д.І. - представник за довіреністю № 01/340-450 від 08.11.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.02.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 16858 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4505007, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 (суддя Нечай О.В.) порушено провадження у справі № 910/1926/16, розгляд справи призначено на 02.03.2016.

У судовому засіданні 02.03.2016 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, повинна визначатися з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, зважаючи на те, що у Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, складеному суб'єктом оціночної діяльності, встановлено коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля (Ез = 50,89%). За таких обставин, відповідачем було здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 50,89%), та встановлено, що вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 11166 грн. 62 коп. При цьому, відповідач зауважив, що страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у сумі 9766 грн. 62 коп. (за вирахуванням франшиз за Полісом АЕ/4505007 та за Договором страхування автотранспортних засобів № 1044224 від 23.01.2015) було виплачено позивачу 26.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 06.04.2016.

30.03.2016 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у сумі 7091 грн. 38 коп. (зважаючи на сплату відповідачем страхового відшкодування у сумі 9766 грн. 62 коп.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 призначено у справі № 910/1926/16 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; на вирішення експертів поставлено питання: - яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, який було пошкоджено внаслідок ДТП, яка сталась 28.09.2015 у м. Києві за участю автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2, станом на 28.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 зупинено провадження у справі № 910/1926/16 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

27.07.2016 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи № 910/1926/16 разом із повідомленням експертів про неможливість надання висновку.

02.08.2016 ухвалою Господарського суду міста Києва повторно призначено у справі № 910/1926/16 судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2016 зупинено провадження у справі № 910/1926/16 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

23.11.2016 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи № 910/1926/16 разом із повідомленням експертів про неможливість надання висновку.

01.08.2017 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 910/1926/16.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу справу № 910/1926/16 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 суддею Отрош І.М. поновлено провадження у справі № 910/1926/16, прийнято справу № 910/1926/16 до провадження, розгляд справи призначено на 03.10.2017.

У судовому засіданні 03.10.2017 представник позивача подав письмові пояснення по справі в яких зазначив, що при визначенні розміру страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007 відповідач помилково віднімає розмір франшизи за Договором страхування автотранспортних засобів № 1044224 від 23.01.2015 (1000 грн. 00 коп.).

Водночас, позивач вказав на те, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 50,89%) становить 14199 грн. 61 коп.

У судовому засіданні 03.10.2017 позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у розмірі 3932 грн. 99 коп. (враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 50,89%) становить 14199 грн. 61 коп., та беручи до уваги сплачену відповідачем суму страхового відшкодування за вказаним полісом у розмірі 9766 грн. 62 коп.).

Розглянувши у судовому засіданні 03.10.2017 подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог, суд прийняв її до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Нормами частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до положень пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

З огляду на те, що заява позивача про зменшення позовних вимог підписана представником Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», який відповідно до довіреності № 248/2017 від 02.10.2017 не обмежений у праві зменшувати позовні вимоги, суд приймає подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог і розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у розмірі 3932 грн. 99 коп.

У судовому засіданні 03.10.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 06.10.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 06.10.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Представник відповідача у судовому засіданні 06.10.2017 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 06.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 75247876, виданої 1 ротою 4 батальйону УПС МВС України у місті Києві (вих. № 33/11043 від 18.11.2015), та постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 06.11.2015 у справі № 752/17795/15-п (провадження № 3/752/4897/15), яка набрала законної сили 17.11.2015, встановлено, що 28.09.2015 ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом Мерседес, державний номер НОМЕР_2, порушив п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фіат, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт-Україна» (страхувальник) укладено Договір страхування автотранспортних засобів № 1044224, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до договору, серед яких автомобіль Фіат, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 4 Додатку № 1 до договору добровільного страхування строк його дії встановлено з 26.01.2015 по 25.01.2016.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, становить 18358 грн. 90 коп.

Згідно зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_3 від 28.09.2012), вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,5089) становить 14199 грн. 61 коп.

Відповідно до страхового акту № 1349/15/50/ТР25/00/2 від 18.11.2015, складеного Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс», розмір страхового відшкодування за Договором страхування автотранспортних засобів № 1044224 від 23.01.2015 становить 17358 грн. 90 коп., на підставі якого та заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 30.09.2015, позивачем 26.11.2015 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у розмірі 17358 грн. 90 коп. на рахунок СТО - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 6920 від 26.11.2015 на суму 17358 грн. 90 коп., копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4505007 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 500 грн. 00 коп. (відповідно до копії Полісу АЕ/4505007, долученої відповідачем до матеріалів справи 02.03.2016).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007 (вих. № 13490/15) у розмірі 16858 грн. 00 коп. (за вирахуванням франшизи за Полісом АЕ/4505007).

Судом встановлено, що у відповідь на надіслану позивачем заяву на виплату страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007, відповідач у листі вих. № 12/241 від 27.01.2016 повідомив позивача про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, повинна визначатися з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, зокрема, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначеного суб'єктом оціночної діяльності у Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015 (Ез = 50,89%). За таких обставин, відповідачем було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007 (з урахуванням Ез = 50,895) та визначено його у сумі 9766 грн. 62 коп.

Судом встановлено, що 26.01.2016 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у розмірі 9766 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 18553 від 26.01.2016 на суму 9766 грн. 62 коп., копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у розмірі 3932 грн. 99 коп. (враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 50,89%) становить 14199 грн. 61 коп., та беручи до уваги сплачену відповідачем суму страхового відшкодування за вказаним полісом у розмірі 9766 грн. 62 коп.) - відповідно до поданої 03.10.2017 заяви про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) № АЗЕК-016/001/160000030 від 15.06.2016, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4505007, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АЕ/4505007).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Однак, проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №3-1304гс16, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено судом, згідно зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_3 від 28.09.2012), вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,5089) становить 14199 грн. 61 коп., без врахування коефіцієнта фізичного зносу - 22218 грн. 01 коп.

Отже, з огляду на те, що в наданому позивачем Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, встановлено коефіцієнт фізичного зносу (Ез = 0,5089) автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, суд зазначає, що врахування даного Звіту для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, є обов'язковим, так як відповідач несе відповідальність за шкоду, заподіяну його страхувальником у межах вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та, відповідно, розмір страхового відшкодування за Полісом АЕ/4505007 обмежується даною вартістю.

Водночас, як встановлено судом, відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, становить 18358 грн. 90 коп.

Таким чином, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, визначена відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015 на суму 18358 грн. 90 коп., є меншою, ніж розмір вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля, визначений відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015 - 22218 грн. 01 коп. (без врахування коефіцієнта фізичного зносу); з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 50,89% - 14199 грн. 61 коп.

Суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50-15гс.

За таких обставин, враховуючи, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, становить 18358 грн. 90 коп. (відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015), суд дійшов висновку, що саме рахунок № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015 на суму 18358 грн. 90 коп. є належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, з урахуванням причинного зв'язку між тими роботами, що наведені у ньому, та пошкодженнями автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, які зазначені у первинній довідці ДАІ та Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 75247876, виданій 1 ротою 4 батальйону УПС МВС України у місті Києві (вих. № 33/11043 від 18.11.2015).

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_1, на підставі рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015, та відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобілі становить 18358 грн. 90 коп.

Водночас, беручи до уваги наявність коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1 (Ез = 0,5089), визначеного суб'єктом оціночної діяльності (відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015), суд дійшов висновку, що врахування вказаного коефіцієнта фізичного зносу є обов'язковим так як відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Як встановлено судом, відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015, виставленого СТО - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, становить 18358 грн. 90 коп.

З вказаного рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015 вбачається, що: Ср (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) становить 3542 грн. 40 коп.; См (вартість матеріалів) становить 880 грн. 00 коп.; Сс (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) становить 13936 грн. 50 коп.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,5089) становить 11266 грн. 62 коп. (3542,40 грн. + 880,00 грн. + 13936,50 грн. (1-0,5089)).

При цьому, суд вважає обґрунтованим застосування коефіцієнту фізичного зносу саме щодо фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, яка вказана у рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015, так як Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 98/15 від 26.10.2015, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, становить 22218 грн. 01 коп., є попереднім оціночним документом та визначає лише можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, та як встановлено судом, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1 (відповідно до рахунку № Сч-Ш-2198 від 20.10.2015 на суму 18358 грн. 90 коп.) є меншою ніж та, що зазначена у вказаному звіті.

Як встановлено судом, 26.01.2016 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування за Полісом АЕ/4505007 у розмірі 9766 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 18553 від 26.01.2016 на суму 9766 грн. 62 коп.

При цьому, згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4505007 становить 500 грн. 00 коп.

Беручи до уваги, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4505007 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 17358 грн. 90 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (11266 грн. 62 коп.), враховуючи здійснену відповідачем часткову виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 9766 грн. 62 коп. та розмір франшизи за Полісом АЕ/4505007 (500 грн. 00 коп.), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 3932 грн. 99 коп. (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог) підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37; ідентифікаційний код: 19411125) страхове відшкодування у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 37 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 17.10.2017

Суддя І.М. Отрош