РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/11830/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Національного авіаційного університету

про стягнення 934 258,81 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Мельник Н.В. за дов.

від відповідача: Білий В.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 833 384,00 грн. основного боргу - заборгованості за спожиту теплову енергію по договору № 440384 від 20.03.2017, 29 821,65 грн. інфляційних втрат, 6 876,11 грн. 3% річних, 64 177,05 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2017 року порушено провадження у справі № 910/11830/17 та призначено її розгляд на 05.09.2017 року.

04.09.2017 до суду від позивача надійшли пояснення по справі та документи для долучення до матеріалів справи, а також заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач повідомив про часткову оплату боргу, надав докази оплати та просив стягнути з відповідача 554 447,35 грн. основного боргу, 102 309,17 грн. пені, 12 341,62 грн. 3% річних, 48174,99 грн. інфляційних втрат, яка прийнята судом.

Відповідач заперечуючи проти позову подав заперечення на позов, вказуючи на відсутність вини зі свого боку у простроченні виконання зобов'язання, яке сталось через несвоєчасне отримання бюджетного фінансування, просив зменшити розмір штрафних санкцій в порядку ст. 83 ГПК України до 1 гривні.

19.09.2017 до суду від відповідача надійшло повідомлення про часткову сплату боргу, відповідно до якої зазначає про наявність залишку заборгованості перед позивачем у розмірі 487 763,21 грн., надав докази оплати боргу 13.09.2017 на суму 200 000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав письмові пояснення по справі, в яких виклав власні заперечення на доводи відповідача, мотивовані у відзиві на позовну заяву.

У засіданні суду 19.09.2017 оголошувалась перерва до 26.09.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України.

26.09.2017 від відповідача надійшло до суду документи для долучення до справи, а саме: акт звіряння взаєморозрахунків по договору станом на 01.09.2017, а також власний розрахунок пені та інфляційних втрат.

У судовому засіданні 26.09.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача визнав заборгованість в частині наданих ним розрахунків.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (енергопостачальна організація) та Коледжом комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету ( замовник) було укладено Договір № 440384 про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти, за умовами якого учасник зобов'язався у 2017 році поставити та передати у власність замовникові Національному авіаційному університету товар: пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (постачання теплової енергії), яка виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Одиницею виміру теплової енергії є 1 Гкал.

Сторони у п.1.5 договору передбачили, що обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно п.4.1 договору, розрахунки по цьому договору виконуються на підставі рахунків, які замовник отримує від учасника, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.3, замовник самостійно не пізніше 25 числа поточного місяця сплачує учаснику вартість, заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. У сумі оплати за теплову енергію має в обов'язковому порядку бути також врахована вартість теплової енергії, яка використана субабонентами замовника. Несвоєчасне отримання замовником рахунку-фактури не звільняє замовника від відповідальності за несплату за теплову енергію.

Пунктом 5.18 визначено, що поставка (передача) товарів (виконання робіт або надання послуг) здійснюється до об'єктів, визначених додатками №№ 3, 3А до договору за адресами: м.Київ, вул. Бориспільська, 5.

За умовами п.6.1 договору, замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

На виконання умов договору позивач у період з 01.01.2017 по 01.05.2017 надав послуги з постачання теплової енергії, вартістю 833 384,00 грн., що підтверджується табуляграмами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо повної оплати вартості отриманих послуг від позивача, відповідно до умов договору, з урахуванням часткової оплати боргу заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію станом на 01.09.2017 становить 554 447,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 01.07.2017 у розмірі 833 384,00 грн.

Позивач з урахуванням заяви від 04.09.2017, просить стягнути з відповідача 554 447,35 грн. основного боргу ( з урахуванням оплати 14.06.2017 на рахунок позивача в рахунок оплати за теплову енергію по договору № 440384 від 20.03.2017 суми 55 000,00 грн., 12.07.2017 суми 50 000,00 грн., 16.08.2017 суми 35 847,25 грн. та 105 000,00 грн.,а також врахування наданої відповідачу субсидії в серпні 2017 року у розмірі 33089,40 грн.)

З наданих матеріалів, у т.ч. повідомлення відповідача про часткове погашення боргу від 19.09.2017, вбачається, що 13.09.2017 відповідачем також здійснено оплати у розмірі 30 000,00 грн. та 170 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, непогашеними залишились 354 447,35 грн.

Оскільки погашення суми 200 000 грн. боргу здійснено після порушення провадження у справі і позивач не надав заяву про зменшення позовних вимог на вказану суму, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 200 000,00 грн. на підставі п.1-1 ч..1 ст. 80 ГПК України, та стягує з відповідача суму 354 447,35 грн. основного боргу.

При цьому, судом враховано, що у позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість відповідача виникла за період з 01.01.2017 по 01.05.2017, проте з урахування умов договору пп. 4.4-4.5 договору суд прийшов до висновку, що заборгованість за надані послуги у січні 2017 виникла з 26.02.2017, у лютому 2017 з 26.03.2017, у березні 2017 з 26.04.2017, у квітні 2017 з 26.05.2017 відповідно.

Несплата відповідачем вартості робіт по договору № 440384 від 20.03.2017 є порушенням договірних зобов'язань та вимог ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 903 ЦК України.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товарів (робіт або послуг) за бюджетні кошти замовник сплачує учаснику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення до моменту його повного погашення.

З урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 04.09.2017, позивачем нараховано 102 309,17 грн. пені, 12 341,62 грн. 3% річних, 48 174,99 грн. інфляційних втрат, проте невірно вказано періоди прострочення.

Контррозрахунок відповідача судом також не приймається до уваги, оскільки з методики розрахунку вбачається, що відповідачем не враховано суми та дати часткового погашення боргу, строк прострочення з 26 числа місяця, наступного за звітним, а також вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якої період, за який нараховується пеня не може перевищувати шість місяців прострочення виконання зобов'язання.

Здійснивши перерахунок заявлених вимог щодо стягнення 102 309,17 грн. пені, 12 341,62 грн. 3% річних, 48 174,99 грн. інфляційних втрат, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 88 434,09 грн., 10 318,38 грн. 3% річних, 36 455,02 грн. інфляційних втрат, при цьому суд виходив з того, перерахунок здійснено в межах заявленого позивачем періоду (тобто до 31.08.2017), проте враховуючи, що прострочення виконання відповідачем зобов'язання настає з 26 числа поточного місяця за оплату вартості спожитої теплової енергії за попередній місяць в розумінні пп.4.7-4.8 договору, а не з 26 числа поточного місяця, як вказано позивачем, а нарахування пені обмежено шестимісячним строком відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Клопотання відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву про зменшення штрафних санкцій до 1 гривні судом не задовольняється, у зв'язку з необґрунтованістю та невідповідністю вимогам ст. 83 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 200 000,00 грн. основного боргу, стягнення з відповідача 354 447,35 грн. основного боргу, 88 434,09 грн. пені, 10 318,38 грн. 3% річних, 36 455,02 грн. інфляційних втрат. В решті позову належить відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 33, 49, п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, ст.ст. 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 200 000,00 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Національного авіаційного університету (03058, м.Київ, проспект Космонавта Комарова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (01011, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПАНАСА МИРНОГО, будинок 28, офіс 20; ) 354 447 (триста п'ятдесят чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 35 коп. основного боргу, 88 434 (вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 09 коп. пені, 10 318 (десять тисяч триста вісімнадцять) грн. 38 коп. 3% річних, 36 455 (тридцять шість тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат та 10 344 (десять тисяч триста сорок чотири) грн. 83 коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.10.2017

Суддя О.М.Ярмак