РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017Справа №910/14557/17

За позовом: впроваджувально-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ВАТЕК";

до: публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА СУСПІЛЬНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНИ";

про: стягнення 871.159,52 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Шкабрій М.П. - за довіреністю від 27.09.2017 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Впроваджувально-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "ВАТЕК" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА СУСПІЛЬНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНИ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 871.159,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням в повному обсязі грошових зобов'язань перед позивачем за укладеним між сторонами спору договором від 28.04.2017 № 202-67/4, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 871.159,52 грн., з яких: 827.190,00 грн. - основна заборгованість, 22.662,74 грн. - пеня, 6.390,89 грн. - 3 % річних та 14.915,89 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.08.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14557/17. Розгляд справи призначено на 02.10.2017.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов до суду не подав у зв'язку із чим, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.10.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між впроваджувально-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "ВАТЕК", як виконавцем (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством "НАЦІОНАЛЬНА СУСПІЛЬНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНИ", як замовником (далі - відповідач) укладено договір від 28.04.2017 № 202-67/4 (далі - Договір) відповідно до предмету якого позивач зобов'язується на свій ризик надати, а відповідач зобов'язується прийняти й оплатити послуги забезпечення засобами контролю доступу (металодитектори) пісенного конкурсу Євробачення 2017 шляхом передання в оренду обладнання згідно додатком 1 до Договору (ДК 021:2015: 75240000-0 - Послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку) (п. 1.1 Договору).

Розділом 2 Договору сторонами визначена вартість та порядок розрахунків, зокрема:

- вартість послуг згідно Договору складає: 2.757.300,00 грн. (п. 2.1 Договору);

- відповідач здійснює передплату у розмірі 70 % вартості послуг згідно п. 2.1 Договору протягом п'яти робочих днів з дати підписання Договору (п. 2.3 Договору);

- остаточний розрахунок у розмірі 30 % вартості послуг згідно п. 2.1 Договору відповідач здійснює протягом п'яти робочих днів після підписання сторонами акту приймання-передачі обладнання та акту прийому-передачі наданих послуг згідно умов Договору (п. 2.4 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що у випадку, якщо оплата послуг згідно умов п. 2.3 Договору затримується з вини відповідача більше п'ятнадцяти банківських днів від дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг, відповідач зобов'язується сплачувати пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми, що підлягає сплаті.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, надані відповідачу послуги на загальну суму 2.757.300,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 14.05.2017 № 02, який підписаний сторонами та скріплений відбитками їх печаток, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Також між сторонами спору підписаний та скраплений відбитками їх печаток акт приймання-передачі обладнання від 14.05.2017 № 01, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання за Договором, відповідач оплату замовлених послуг на користь позивача здійснив частково в сумі 1.930.110,00 грн. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 827.190,00 грн.

Крім того, враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 22.662,74 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 6.390,89 грн. та інфляційних втрат в сумі 14.915,89 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту повної сплати відповідачем наданих йому позивачем послуг в сумі 827.190,00 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 827.190,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені за порушення строку виконання грошового зобов'язання суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 21.529,60 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня:

Акт прийому-передачі (послуг, обладнання)Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
від 14.05.2017 № 01, 02827.190,0006.06.2017 - 21.08.20177612,5 %21.529,60
Загальна сума пені складає 21.529,60

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 6.390,89 грн. та інфляційних втрат в сумі 14.915,89 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то згідно ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА СУСПІЛЬНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ УКРАЇНИ" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42; ідентифікаційний код 23152907) на користь впроваджувально-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ВАТЕК" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 7; ідентифікаційний код 16301229) основну заборгованість в сумі 827.190 (вісімсот двадцять сім тисяч сто дев'яносто) грн. 00 коп.; пеню в сумі 21.529 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 60 коп.; 3 % річних в сумі 6.390 (шість тисяч триста дев'яносто) грн. 89 коп.; інфляційні втрати в сумі 14.915 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 89 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 13.050 (тринадцять тисяч п'ятдесят) грн. 40 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06 жовтня 2017 року

Суддя С.В. Балац