ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2017 р.Справа № 916/1759/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ";

до відповідача: ОСОБА_1 селищної ради Окнянського району Одеської області;

про стягнення 14869,91грн.;

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача:не зявився;

Суть спору: про стягнення 14869,91грн.

Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 селищної ради Окнянського району Одеської області 14869,91грн. у тому числі 12541,14грн. основного боргу, 149,63грн. 3% річних, 1307,61грн. пені, 688,53грн. інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2017р. порушено провадження у справі №916/1759/17 та справу призначено до розгляду.

10.08.2017р. за вх.суду№17416/17 позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в засідання суду не з'явився, однак направив до суду клопотання №02-09/337 від 03.08.2017р. (вх.суду№17238/17 від 09.08.2017р.) та №02-09/362 від 22.08.2017р. (вх.суду№18587/17 від 29.08.2017р.) про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ" (позивач, Оператор ГРМ) та ОСОБА_1 селищною радою Окнянського району Одеської області (відповідач, Споживач) було укладено договір №008853 розподілу природного газу (далі договір) відповідно до умов якого Оператор ГРМ зобовязується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором (п.2.1. договору).

Оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. (п.п. 6.1., 6.3., 6.4. договору).

У разі порушення Споживачем строків оплати за договором він сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.8.2. договору).

Відповідно до п.12.1. договору договір укладається на невизначений строк.

Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору щодо розподілу газу, а саме у грудні 2016р. 10,273тис.куб.м. газу на суму 4779,41грн., у січні 2017р. 11,847тис.куб.м. газу на суму 5247,28грн., у лютому 2017р. 9,299тис.куб.м. газу на суму 4118,71грн., у березні 2017р. 5,594тис.куб.м. газу на суму 2477,70грн. та у квітні 2017р. 2,631тис.куб.м. газу на суму 1165,32грн., що підтверджується актами приймання-передачі (копії в матеріалах справи) однак відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг розподілу газу.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором щодо своєчасної оплати, позивач нарахував останньому 149,63грн. 3% річних, 1307,61грн. пені, 688,53грн. інфляційних витрат.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 14869,91грн. у тому числі 12541,14грн. основного боргу, 149,63грн. 3% річних, 1307,61грн. пені, 688,53грн. інфляційних витрат.

Відповідач позовні вимоги визнає та зазначає, що в селищному бюджеті ОСОБА_1 селищної ради на 2017р. кошти на послуги на розподіл природного газу були заплановані в сумі 10000,00грн., сплачено 5247,28грн. Отже оплату по заборгованості буде перераховано на рахунок ПАТ "ОДЕСАГАЗ".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №008853 розподілу природного газу відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобовязався прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач а саме у грудні 2016р. 10,273тис.куб.м. газу на суму 4779,41грн., у січні 2017р. 11,847тис.куб.м. газу на суму 5247,28грн., у лютому 2017р. 9,299тис.куб.м. газу на суму 4118,71грн., у березні 2017р. 5,594тис.куб.м. газу на суму 2477,70грн. та у квітні 2017р. 2,631тис.куб.м. газу на суму 1165,32грн., всього відповідачу було розподілено природного газу на суму 17788,42грн., що підтверджується актами приймання-передачі (копії в матеріалах справи).

Оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. (п.п. 6.1., 6.3., 6.4. договору).

Однак відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг розподілу газу.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідачем частково було сплачено 5247,28грн., що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Таким чином заборгованість відповідача за отримані послуги розподілу природного газу становить 12541,14грн.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідач за надані позивачем послуги розподілу природного газу не розрахувався, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 12541,14грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 1307,61грн. пені слід зазначити наступне.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, виходячи з матеріалів справи, відповідач виконав свої зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст. 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені позивача за грудень 2016р. з 11.01.2017р. по 07.02.2017р. на суму 98,99грн., за січень 2017р. з 11.02.2017р. по 26.05.2017р. на суму 566,72грн., за лютий 2017р. з 11.03.2017р. по 26.05.2017р. на суму 399,91грн., за березень 2017р. з 11.04.2017р. по 26.05.2017р. на суму 181,65грн., за квітень 2017р. з 11.05.2017р. по 24.07.2017р. на суму 60,34грн., вважає його правильним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 1307,61грн.

Щодо стягнення з відповідача 149,63грн. 3% річних, 688,53грн. інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає його правильним, а вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 149,63грн. з яких за грудень 2016р. з 11.01.2017р. по 07.02.2017р. на суму 10,61грн., за січень 2017р. з 11.02.2017р. по 26.05.2017р. на суму 64,42грн., за лютий 2017р. з 11.03.2017р. по 26.05.2017р. на суму 46,04грн., за березень 2017р. з 11.04.2017р. по 26.05.2017р. на суму 21,38грн., за квітень 2017р. з 11.05.2017р. по 24.07.2017р. на суму 7,18грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд вважає його правильним, а вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 688,53грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 селищної ради Окнянського району Одеської області 14869,91грн. у тому числі 12541,14грн. основного боргу, 149,63грн. 3% річних, 1307,61грн. пені, 688,53грн. інфляційних витрат, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 селищної ради Окнянського району Одеської області 14869,91грн. у тому числі 12541,14грн. основного боргу, 149,63грн. 3% річних, 1307,61грн. пені, 688,53грн. інфляційних витрат - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 селищної ради Окнянського району Одеської області (67900, Одеська область, Окнянський район, смт. Окни, вул. першотравнева, 31, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) 12541/дванадцять тисяч пятсот сорок одна/грн. 14коп. основного боргу, 149/сто сорок дев'ять/грн. 63коп. 3% річних, 1307/одна тисяча триста сім/грн. 61коп. пені, 688/шістсот вісімдесят вісім/грн. 53коп. інфляційні витрати, 1600/одна тисяча шістсот/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11.10.2017р.

Суддя Л.В. Степанова