КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 910/8296/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зеленіна В.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Чайка О.В. за дов. № б/н від 10.04.2017р.

від відповідача: Бачинська А.Ю. за дов. № б/н від 01.06.2017р.

від третьої особи -1: Беніцька В.І. за дов. № б/н від 21.03.2017р.

від третьої особи -2: Кобець І.В. за дов. № 10/07/2017-2-АП від 10.07.2017р.

Атаманова Ю.Є. за дов. № 10/07/2017-АП від 10.07.2017р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі

Фармація"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.07.2017 р.

у справі № 910/8296/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова

компанія "Європейське бюро реструктуризації"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі

Фармація"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний

центр "М.Т.К."

про стягнення 680 394,54 грн.

Постанова приймається 03.10.2017р. у зв»язку з оголошенням в судовому засіданні 27.09.2017р. перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" про стягнення 680 394,54 грн. суми заборгованості.

В процесі розгляду справи 27.06.2017р. від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просить суд стягнути з відповідача 660 000,00 грн. заборгованості. Обгрунтовуючи свою заяву позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткове погашення боргу на користь 3-ї особи ТОВ "ФРАМ КО" в сумі 20394,54 грн. (платіжне доручення від 26.04.2017 р. №3754), що виник на підставі договору поставки товару № 492 від 18.11.2014 p.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 року у справі № 910/8296/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 9 900 (дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2017 року у справі № 910/8296/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.08.2017 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" у справі № 910/8296/17 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 у справі № 910/8296/17 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 26.09.2017 р.

12.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 року у справі № 910/8296/17 без змін.

25.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." надійшло клопотання про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.".

25.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" надійшли письмові пояснення по справі.

26.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

26.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" надійшло заперечення на клопотання про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.".

Обгрунтовуючи клопотання про залучення третьої особи до участі у справі, представники відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." зазначили, що підставою зарахування є зустрічна вимога ТОВ "Ай Пі Фармація" до ТОВ "Фрам Ко", що виникла в зв'язку з виконанням ТОВ "Ай Пі Фармація" обов'язків поручителя згідно договору поруки, укладеного 27.03.2017р. між ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." (кредитор) та ТОВ "Ай Пі Фармація" (поручитель), відповідно до якого ТОВ "Ай Пі Фармація" зобов'язується відповідати перед кредитором (ТОВ "Медичний центр "М.Т.К.") за виконання боржником (ТОВ "Фрам Ко") своїх зобов'язань за договором постачання № 4/17 від 02.01.2017р. в сумі 660 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017р. у справі № 910/8296/17 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." (03141, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10). Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." копію позовної заяви з додатками та надати суду докази направлення. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." копію апеляційної скарги з додатками та надати суду докази направлення.

В судовому засіданні 27.09.2017р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 03.10.2017р.

02.10.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." надійшли письмові пояснення по справі.

Представники позивача та третьої особи-1 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили суд відмовити в її задоволенні.

Представники відповідача та третьої особи-2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

18.11.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" (покупець) був укладений договір поставки товару № 492 від 18.11.2014р. (надалі - договір поставки), за умовами пункту 1.1. якого, постачальник зобов'язується передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Пунктом 1.2. договору поставки визначено, що загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями та складаються невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п.2.1. договору поставки від 18.11.2014p., поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною покупцем або на умовах самовивозу.

Даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє до 31.12.2014р. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не виявила бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний рік (п.8.1 договору).

На виконання умов вказаного договору поставки, постачальником - ТОВ "Фрам Ко" за період з 21.02.2017 р. по 18.03.2017 р. було поставлено на адресу відповідача - ТОВ "Ай Пі Фармація" товар (медичні вироби) всього на загальну суму 680 394,54 грн., що підтверджується наданими копіями товарно-транспортних накладних за вказаний період.

Відповідачем вказаний товар було прийнято без жодних зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать підписи та штампи уповноважених осіб відповідача у зазначених товарно-транспортних накладних.

Згідно з п.4.1. договору поставки від 18.11.2014 р. сторони визначили, що строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковій, або готівковій формі відповідно до законодавства (п.4.2. договору поставки).

У відповідності до п.4.3. договору поставки, суми оплати за товар, які постачальник отримує від покупця, зараховуються постачальником в рахунок оплати по накладних, які неоплачені та строк оплати яких настав.

Пункт 5.2. договору поставки містить обов'язок покупця прийняти, а також оплатити товар у строк, вказаний у накладних.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У товарно-транспортних накладних було визначено строк оплати - 28 днів з моменту одержання товару. Оскільки вказані накладні датовані у період з 21.02.2017 р. по 18.03.2017 р., то строк оплати вже настав по всім накладним за вказаний період.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація " належним чином та в повному обсязі свої грошові обов'язки за договором поставки виконано не було, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед постачальником в сумі 680 394, 54 грн.

23.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (надалі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" був укладений договір надання послуги факторингу № Ф230317/4 (надалі - договір факторингу), за умовами п.1.1.якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 680 394,54 грн., надалі - "Кошти", у розпорядження Клієнта- ТОВ "Фрам Ко" за плату, а Клієнт - ТОВ "Фрам Ко" зобов'язується відступити Факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай ПІ Фармація" (надалі - "боржник") в розмірі 680 394,54 грн., далі - "сума відступленої грошової вимоги".

Відповідно до п.2.1. договору факторингу, детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між клієнтом і фактором визначені у додатку №1 та додатку №2 до цього договору.

Так, з додатку №1 до договору факторингу вбачається, що ТОВ "Фрам Ко" передано ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" право вимоги до боржника ТОВ "Ай ПІ Фармація" за договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р. на суму 680 394,54 грн.

Договір факторингу вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін (пункт 6.1 договору факторингу);

Строк договору факторингу складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у пункті 6.1 договору факторингу та закінчується 23.03.2018 (пункт 6.2 договору факторингу).

Договір факторингу підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір факторингу у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним, не розірвано.

Таким чином, договір факторингу є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання договору факторингу третя особа-1 передала позивачу товарно-транспортні накладні за період з 21.02.2017 р. по 18.03.2017 р., які підтверджують факт поставки товару відповідачу на суму 680 394,54 грн.

Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача на суму 680 394,54 грн. за договором.

10.05.2017р. позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення від 10.05.2017 № 23/03 про відступлення права вимоги за договором і з вимогою сплатити заборгованість у триденний строк з дати отримання вказаного повідомлення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 11.05.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" у визначений строк грошові кошти позивачу не перерахувала.

Заперечення відповідача на те, що укладанням договору факторингу фактично було змінено сторону договору поставки №492 від 18.11.2014р. всупереч порядку внесення змін до договорів, визначених чинним законодавством та укладеного між відповідачем та третьою особою договором, вірно не взято до уваги судом, оскільки, правова природа договору факторингу полягає в тому, що фактор передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника.

За приписами ст.1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Тобто, у даному випадку норма ст.1080 Цивільного кодексу України є спеціальною по відношенню до ст.512 вказаного нормативно-правового акту.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, також посилається на відсутність заборгованості, виходячи з наступного:

- 02.01.2017 між ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." та ТОВ "ФРАМ КО" укладено договір постачання № 4/17, відповідно до якого ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." зобов'язується поставити та передати у власність ТОВ "ФРАМ КО" лікарські засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного призначення, косметичні засоби у кількості, асортименті і по цінах згідно накладних, а ТОВ "ФРАМ КО" зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

- станом на 14.04.2017 року року заборгованість ТОВ "ФРАМ КО" перед ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." за поставлений товар становила 7 654 172,37 грн.;

- 27.03.2017 між ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." та ТОВ "Ай Пі Фармація" укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ "Ай Пі Фармація" зобов'язується відповідати перед кредитором (ТОВ "Медичний центр "М.Т.К.") за виконання боржником (ТОВ "ФРАМ КО") своїх зобов'язань за договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 року в сумі 660 000 грн.;

- відповідно до пункту 2.3 договору поруки у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за основним договором поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники;

- 18.04.2017 року ТОВ "Ай Пі Фармація" отримало вимогу ТОВ "Медичний центр "М. Г.К." про сплату коштів в сумі 660 000 грн. у відповідності до умов договору поруки;

- про надходження вимоги кредитора відповідачем було повідомлено боржника (третю особу) листом від 20.04.2017;

- на виконання договору поруки та договору постачання поручителем ТОВ "Ай Пі Фармація" 21.04.2017 року було сплачено ТОВ "Медичний центр "М.Т.К." 660 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням, що підтверджується платіжними дорученнями від 21.04.2017 № 3707;

- відповідно до частини другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання;

- таким чином, станом на 21.04.2017 існувала заборгованість Товариства перед Компанією у сумі 660 000,00 грн.;

- 21.04.2017 відповідачем було направлено на адресу третьої особи заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої компанія заявила про зарахування зустрічних однорідних вимог за договором та договором поруки (договором постачання) на суму 660 000,00 грн. Вказана заява отримана Товариством 27.04.2017.

Таким чином, 21.04.2017 р. за твердженням ТОВ «Ай Пі Фармація» до нього перейшло право кредитора у зобов'язанні за Договором постачання №4/17 від 02.01.2017 р., укладеного між ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» (Постачальником) та ТОВ «Фрам Ко» (Покупцем) в зв'язку з виконанням Договору поруки. Тому, Відповідач вважає, що ці зобов'язання можуть бути предметом зарахування із зобов'язаннями за Договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р.

Крім того, надані сторонами та учасниками спору докази свідчать, що до дати укладення Договору факторингу (23.03.2017 р.), за якими було відступлено Фактору - ТОВ «ФК «ЄБР» право грошової вимоги у зобов'язанні за Договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р. та здійснюється стягнення заборгованості на користь Позивача, у Відповідача ТОВ «Ай Пі Фармація» не було прав кредитора у зобов'язанні за Договором постачання №4/17 від 02.01.2017 р.

Так, станом на 23.03.2017 р. ТОВ «Фрам Ко» фактично передав Фактору (позивачу у справі) своє право грошової вимоги до боржника ТОВ «Ай Пі Фармація» (відповідача у справі) у зобов'язанні за Договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р. на загальну грошову суму 680 394,54 грн.

Станом на 21.04.2017 р., яка є датою складання ТОВ «Ай Пі Фармація» заяви про зарахування зустрічних вимог з ТОВ «Фрам Ко» на суму 660 000,00 грн., ТОВ «Фрам Ко» вже не мало до зарахування з ТОВ «Ай Пі Фармація» грошових вимог у зобов'язанні за Договором поставки товару №492 від 18.11.2014 р., які б підлягали зарахуванню, як зустрічні з грошовими вимогами у зобов'язанні за Договором постачання від 02.01.2017 р. №4/17.

Подане відповідачем платіжне доручення від 21.04.2017р. № 3707 на суму 660 000 грн. не є належним доказом виконання умов договору поруки, оскільки містить призначення платежу такого змісту: "Оплата за лікарські засоби зг. договору поруки від 27.03.2017 р.".

Крім того, слід зазначити про те, що договір поруки був укладений з порушенням інтересів і прав Товариства як боржника за договором постачання, оскільки пункт 8.2 вказаного правочину містить чітку заборону без письмової згоди передавати права за договором постачання (жодна із сторін не має права передавати свої права за договором постання третій стороні без письмової згоди іншої сторони).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстави для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 660 000,00 грн. у розумінні статті 601 ЦК України.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017р. у справі № 910/8296/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Фармація" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017р. у справі № 910/8296/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/8296/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

В.О. Зеленін