РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017Справа № 910/8558/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк»

до 1) Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій»

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: Драненко Я.В. - представник за довіреністю № 23 від 21.03.2017 р.

від відповідача-1: Комаровський Д.В. - представник за довіреністю № 148 від 08.06.2017 р.

від відповідача-2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк» (далі - ПАТ «Апекс-Банк», позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» (далі - ПАТ Банк «Меркурій», відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, відповідач-2) про зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги ПАТ «Апекс-Банк» обґрунтовує тим, що на підставі договору кредитної лінії в іноземній валюті № 02-06К-56 від 16.05.2003 р., договору про переведення боргу від 13.08.2010 р. та договору відступлення права вимоги (заміну сторони) № 1 від 01.02.2014 р. позивач є кредитором відповідача, що підтверджується рішенням Київського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 р. у справі № 640/6445/14-ц. А оскільки відповідач перебуває у стадії ліквідації, позивач звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» із заявою про визнання його кредиторських вимог, проте, останній відхилив цю заяву, що на думку позивача є неправомірним.

У позові ПАТ «Апекс-Банк» просить суд:

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» Єрмака В.О. внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій», включивши до нього грошові вимоги ПАТ «Апекс-Банк» в сумі 8 471 074,44 грн., з яких: 673 000,00 дол. США, що становить 7 827 823,85 грн. - заборгованість за кредитом, 24 690,38 дол. США, що становить 287 179,75 грн. - заборгованість за процентами, 356 070,84 грн., що становить 30 613,32 дол. США - пеня за несвоєчасно сплачений кредит та проценти;

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» Єрмака В.О. подати внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій» зміни на затвердження до виконавчої дирекції ФГВФО;

- зобов'язати ФГВФО затвердити зміни реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій» щодо включення до нього грошових вимог ПАТ «Апекс-Банк» в сумі 8 471 074,44 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача-1 проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав, що рішення Київського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 р. у справі № 640/6445/14-ц (з урахуванням додаткового рішення від 25.11.2014 р.) на час звернення позивача із заявою про визнання кредиторських вимог та затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів не набрало законної сили, тому у розпорядженні Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» не було безспірних доказів на підтвердження наявності у ПАТ Банк «Меркурій» заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене вважав, що в діях Уповноваженої особи, вчинених під час розгляду кредиторських вимог позивача, відсутні ознаки неправомірної бездіяльності. Крім того, вказав на відмінність у розмірі вимог позивача, зазначених у заяві про визнання кредиторських вимог та у рішенні Київського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 р. у справі № 640/6445/14-ц. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У минулих судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим та безпідставним, а позовні вимоги, заявлені до відповідача-2 - передчасними, оскільки Фондом не допускалась протиправна бездіяльність по відношенню до позивача, останній також не вказав яким саме чином відповідач-2 порушив його права чи законні інтереси. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача-2 за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.05.2003 р. між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій» (банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Енергія» (далі - ТОВ «Авто-Енергія», позичальник) був укладений договір на кредитну лінію в іноземній валюті № 02-06К-56 (далі - кредитний договір).

У подальшому сторонами неодноразово вносились зміни до кредитного договору. Зокрема, укладаючи 13.08.2010 р. додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору (далі - додаткова угода від 13.08.2010 р.), сторони дійшли згоди викласти кредитний договір у новій редакції.

Так, згідно з п. 1.1 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 13.08.2010 р.) кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті, надає позичальнику кредитні кошти за рахунок кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 кредитного договору (в редакції додаткової угоди № 9 від 13.12.2013 р.) ліміт кредитної лінії складає 675 000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення заборгованості за кредитною лінією - 11.12.2014 р. згідно з графіком погашення: з січня по листопад 2014 р. - по 1 000,00 дол. США щомісяця; 11.12.2014 р. - 664 000,00 дол. США.

Пунктом п. 3.1 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 13.08.2010 р. та додаткової угоди № 10 від 27.12.2013 р.) передбачено, що у межах встановлених даним договором строку користування кредитом кредитор щомісячно нараховує проценти за користування кредитом із дня фактичного надання кредиту до повного погашення заборгованості виходячи з кількості календарних днів у місяці та році (метод «факт/факт»), а позичальник щомісяця сплачує проценти кредитору не пізніше передостаннього числа поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитом сплачуються позичальником одночасно з поверненням кредиту у строк, визначений у п. 1.4 цього договору. Встановлено строк сплати нарахованих процентів за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. не пізніше 23.01.2014 р.

Розмір процентів за користування кредитом становить 13% річних (п. 1.3 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 13.08.2010 р.).

Положеннями п.п. 5.2.2, 5.2.4 на позичальника покладені обов'язки здійснити погашення кредиту в повному обсязі не пізніше дати, встановленої п. 1.4 даного договору, а також сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у порядку, встановленому розділом 3 даного договору.

Згідно з п. 6.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 13.08.2010 р.), у випадку порушення строків повернення кредиту, сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, а саме - архівні виписки по особовому рахунку за період з 16.05.2003 р. по 31.01.2014 р., на виконання умов кредитного договору ПАТ Банк «Меркурій» надав позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному договором. Таким чином кредитор свої зобов'язання за вказаним договором виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом також встановлено, що 13.08.2010 р. між ПАТ Банк «Меркурій» (кредитор), ТОВ «Авто-Енергія» (первісний боржник) та Приватним підприємством «Спецавтопостач» (далі - ПП «Спецавтопостач», новий боржник) був укладений договір про переведення боргу (далі - договір про переведення боргу), умовами якого були врегульовані відносини, пов'язані із заміною сторони - первісного кредитора у зобов'язанні, що виникло з кредитного договору № 02-06К-56 від 16.05.2003 р. (основний договір).

Так, згідно з п. п. 2, 3 договору про переведення боргу первісний боржник (ТОВ «Авто-Енергія») переводить свій борг на нового боржника (ПП «Спецавтопостач»), внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов'язану сторону в основному договорі. З моменту підписання цього договору, новий боржник бере на себе зобов'язання виконати всі обов'язки первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору.

У п. 4 договору про переведення боргу закріплено, що кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим в основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 510, ст. 520 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 521 та ч. 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні, так само як і правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, зобов'язана сторона (боржник, позичальник) за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р. був замінений на ПП «Спецавтопостач».

Також судом встановлено, що 01.02.2014 р. між відповідачем - ПАТ Банк «Меркурій» (первісний кредитор) та позивачем - ПАТ «Апекс-Банк» (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги (заміну сторони) № 1 (далі - договір відступлення № 1), згідно з умовами якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги усіх майнових прав на грошові кошти, належне первісному кредитору за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р. з усіма додатковими угодами до нього.

Під правом вимоги, що відступається за цим договором, розуміються вимоги до боржника, в т.ч., однак, не обмежуючись: вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів та/або комісій у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути за кредитним договором.

Розмір права вимоги, що відступається новому кредиторові, становить 674 000,00 дол. США - заборгованість з погашення кредиту (п. 1 договору відступлення № 1).

Пунктом 2.1.2 договору відступлення № 1 на первісного кредитора покладений обов'язок в день укладення цього договору передати новому кредитору всі оригінальні документи, що підтверджують права вимоги за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р., в т.ч.: договір № 02-06К-56 (з усіма змінами та доповненнями); документи, що підтверджують отримання кредитних коштів боржником, а також належним чином посвідчені фотокопії статутних та фінансових документів боржника. Факт передання документів засвідчується актом приймання-передавання документів.

Згідно з додатком № 1 від 01.02.2014 р. до договору відступлення № 1 за придбання у первісного кредитора права вимоги до ПП «Спецавтопостач» за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р. новий кредитор сплачує 5 387 282,00 грн.

Взаємне виконання сторонами договору відступлення № 1 його умов підтверджується актом приймання-передавання документів від 01.02.2014 р., а також меморіальними ордерами № ВН878, № ВН879, № ВН877/2 та № ВН877 від 03.02.2014 р.

Листом № 104 від 04.02.2014 р. ПАТ «Апекс-Банк» повідомив боржника - ПП «Спецавтопостач» про укладення вищевказаного договору відступлення права вимоги (заміну сторони) № 1 від 01.02.2014 р. та заміну кредитора у відповідному кредитному зобов'язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 та ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Крім того, пунктом 3.3 договору відступлення № 1 передбачено, що первісний кредитор несе відповідальність за виконання боржником належним чином та в повному обсязі обов'язків за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р. (солідарна відповідальність первісного кредитора та боржника) у зв'язку з тим, що цей договір має змішану форму та містить умови договору поруки, передбачені у ст.ст. 553-559 ЦК України. Первісний кредитор зобов'язаний погасити прострочену заборгованість боржника за кредитним договором протягом 3 днів з дати отримання відповідної вимоги нового кредитора. У разі не виконання первісним кредитором обов'язку поручителя, передбаченого цим пунктом договору, він зобов'язаний протягом 3 днів з дати отримання відповідної вимоги нового кредитора сплатити неустойку, яка нараховується на суму простроченого до сплати платежу, за весь час прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Частинами 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Таким чином, ПАТ Банк «Меркурій» на підставі п. 3.3 договору відступлення права вимоги (заміни сторони) № 1 від 01.02.2014 р. виступив також і поручителем боржника - ПП «Спецавтопостач» перед новим кредитором ПАТ «Апекс-Банк».

Як встановлено у рішенні Київського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 р. у справі № 640/6445/14-ц за позовом ПАТ «Апекс-Банк» до ОСОБА_5, ПП «Спецавтопостач» та ПАТ Банк «Меркурій» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02-06К-56 від 16.05.2003 р., починаючи з лютого 2014 року позичальник порушував умови вказаного кредитного договору.

У зв'язку з цим, кредитор - ПАТ «Апекс-Банк» звернувся до боржника - ПП «Спецавтопостач» з вимогою № 220 від 05.03.2014 р. про дострокове повернення заборгованості, а також - до поручителя - ПАТ Банк «Меркурій» з вимогами № 221 від 05.03.2014 р. та № 358 від 11.04.2014 р. про виконання зобов'язань сплатити заборгованість ПП «Спецавтопостач». Проте, боржник та поручитель своїх грошових зобов'язань перед ПАТ «Апекс-Банк» не виконали. Тому ПАТ «Апекс-Банк» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути заборгованість, яка за його розрахунком станом на 14.04.2014 р. становила 692 211,96 дол. США, що на 14.04.2014р. за курсом НБУ складає 8 982 896,87 грн., з яких: заборгованість за кредитом 673 000,00 дол. США., що становить 8 733 581,57 грн.; заборгованість за процентами - 10 068,77 дол. США, що становить 130 663,30 грн.; пеня за несвоєчасно сплачений кредит та проценти 118 652,00 грн., що становить 9 143,19 дол. США. Вказаний позов був розглянутий Київським районним судом міста Харкова в межах справи № 640/6445/14-ц.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 р. у справі № 640/6445/14-ц, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.02.2015 р. та набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «АПЕКС-БАНК» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ПП «Спецавтопостач» та ПАТ Банк «Меркурій» заборгованість в розмірі 8 982 896,87 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, наявність заборгованості ПАТ Банк «Меркурій» перед позивачем встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили та не потребує повторного доведення під час розгляду даного спору.

Крім того, в межах даного спору судом встановлено, що 13.03.2014 р. Національний банк України прийняв Постанову № 133 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банку «Меркурій» до категорії неплатоспроможних.

14.03.2014 р. виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення № 15 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», якою в банку була запроваджена тимчасова адміністрація строком на 3 місяці з 14.03.2014 р. по 13.06.2014 р.

Постановою Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку «Меркурій» № 340 від 10.06.2014 р. прийнято рішення про ліквідацію банку з 12.06.2014 р.

17.06.2014 р. у газеті «Урядовий кур'єр» за № 107 було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ Банку «Меркурій». В оголошені також повідомлялося, що вимоги кредиторів банку приймаються за адресою м. Харків, вул. Петровського, 23, 61002, протягом 30 днів з дня публікації оголошення.

Як встановлено судом, позивач звернувся до ПАТ Банк «Меркурій» із заявою про визнання кредиторських вимог № 325-БТ від 09.07.2014 р. (направлення вимоги підтверджується фіскальним чеком підприємства поштового зв'язку № 4534 від 09.07.2014 р. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 821).

Згідно з рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 182/14 від 21.08.2014 р. реєстр акцептованих вимог кредиторів був затверджений, але вимоги позивача до цього реєстру включені не були.

Листом № 4198/20 від 12.09.2014 р. Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» повідомив про відхилення вказаної заяви позивача у зв'язку з тим, що його вимоги не відповідають фактичним даним, які є у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду, а саме - на балансі АТ Банку «Меркурій» на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку заборгованість перед ПАТ «АПЕКС-БАНК» не обліковувалась, тому правові підстави для включення його вимог до переліку (реєстру) вимог кредиторів - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Також відповідно до п. 4.20 глави V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 2 від 05.07.2012 р. (далі - Положення, тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення (п. 4.23 Положення).

Згідно з п. 4.30 Положення у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог в межах тридцятиденного строку, визначеного ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позивач довів належними та допустимими в розумінні ст. 34 ГПК України доказами, що є кредитором відповідача, зокрема, первинними документами, у тому числі виписками банку, меморіальними ордерами, вимогами про дострокове повернення заборгованості тощо.

Також правомірність його кредиторських вимог до відповідача на суму 8 471 074,44 грн. перевірялась судом, тому вимога позивача про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» Єрмака В.О. вчинити дії, спрямовані на внесення зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій» шляхом включення до нього грошові вимоги ПАТ «Апекс-Банк» в сумі 8 471 074,44 грн., з яких: 673 000,00 дол. США, що становить 7 827 823,85 грн. - заборгованість за кредитом, 24 690,38 дол. США, що становить 287 179,75 грн. - заборгованість за процентами, 356 070,84 грн., що становить 30 613,32 дол. США - пеня за несвоєчасно сплачений кредит та проценти, - підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» Єрмака В.О. подати внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій» зміни на затвердження до виконавчої дирекції ФГВФО та зобов'язання ФГВФО затвердити зміни реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк «Меркурій» щодо включення до нього грошових вимог ПАТ «Апекс-Банк» в сумі 8 471 074,44 грн. суд зазначає, що вони є передчасними, оскільки відповідні права позивача на момент вирішення даного спору не порушені, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» до Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» Єрмака В.О. вчинити дії щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» в частині включення до нього грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» в сумі 8 471 074,44 грн., з яких: 673 000,00 дол. США, що становить 7 827 823,85 грн. - заборгованість за кредитом, 24 690,38 дол. США, що становить 287 179,75 грн. - заборгованість за процентами, 356 070,84 грн., що становить 30 613,32 дол. США - пеня за несвоєчасно сплачений кредит та проценти.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» (61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Петровського, будинок 23, ідентифікаційний код 14360386) на користь Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» (01014, м. Київ, вул. Печерська, будинок 2/16, ідентифікаційний код 36482677) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 25 вересня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 5 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.