ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 910/22774/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіВладимиренко С.В. - доповідач
суддівДемидової А.М.,
Шевчук С.Р.
розглянув касаційну скаргуВиконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Грицака І.Ю.
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р.
у справі№910/22774/16 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О.
до Державної іпотечної установи
за участю третьої особиФонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання припиненими правовідносин
за участю представників

позивача - Соловей Ю.А.,

відповідача - Тодосієнко В.М., Чалов А.О.,

третьої особи - Штогріна С.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О. звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання припиненим права застави з 11.12.2013р. по договору застави майнових прав №7/1-З від 15.10.2008р., що укладений між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та визнання припиненим з 11.12.2013р. договір про відповідальне зберігання від 15.10.2008р., що укладений між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра".

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2017р. (суддя Мельник В.І.) у справі №910/22774/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О. задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. (колегією суддів у складі головуючого судді Майданевича А.Г., суддів Суліма В.В., Коротун О.М.) рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2016р. у справі №910/17554/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю та стягнуто з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О. звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій зазначаючи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. скасувати та залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017р. Аналогічні вимоги з додатковим обґрунтуванням причин для оскарження спірної постанови зазначені заявником і у додаткових поясненнях до своєї касаційної скарги.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано до Вищого господарського суду України письмові пояснення, у яких вказано про помилковість позиції апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим третя особа у справі, просить задовольнити вимоги заявника касаційної скарги.

У відзиві на касаційну скаргу Державна іпотечна установа заперечує проти задоволення вимог касаційної скарги ПАТ КБ "Надра" та зазначаючи про безпідставність та необгрунтованість вимог викладених у ній, просить відмовити у її задоволенні, залишивши без змін оскаржувану постанову апеляційного господарського суду. Аналогічні вимоги заявлені відповідачем і у поясненнях до відзиву на касаційну скаргу позивача, долучені до матеріалів справи судом касаційної інстанції.

Відповідачем також подано до суду касаційної інстанції відзив на додаткові пояснення ПАТ "КБ "Надра" до касаційної скарги, а також відзив на письмові пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та додаткові пояснення з урахуванням судової практики.

У суді касаційної інстанції по справі оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, що відбулось 10.10.2017р., колегія суддів касаційної інстанції, розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу та пояснення до неї, відзив на касаційну скаргу з додатковими поясненнями, письмові пояснення третьої особи у справі, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.10.2008р. між Державною іпотечною установою (кредитор) та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (після зміни організаційно-правової форми - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра") (позичальник) було укладено Кредитний договір №7/1 (під заставу майнових прав за іпотечними житловими кредитами) (далі - Кредитний договір), за умовами якого кредитор надає позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредитору грошові кошти в сумі 700000000 грн. (кредит рефінансування) та сплатити відсотки за користування кредитом рефінансування в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору). Кредит рефінансування надається позичальнику на строк до 10.04.2009р. (п. 1.2 договору).

15.10.2008р. між Державною іпотечною установою, як заставодержателем, та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", як заставодавцем, було укладено договір застави майнових прав №7/1-З, предметом якого є майнові права за кредитними договорами та договорами забезпечення, зазначеними у додатку №1 до договору.

У п. 1.3 договору сторони погодили, що надане у заставу майно забезпечує виконання заставодавцем зобов'язань перед заставодержателем за кредитом, наданим згідно з кредитним договором №7/1 від 15.10.2008 (далі кредитний договір) та будь-якими додатковими договорами до нього, укладеними між сторонами, за умови якого заставодавець зобов'язаний повернути заставодержателю у повному обсязі кредит рефінансування, а також сплатити відсотки за користування ним та суми штрафів та неустойки в разі їх витребування заставодержателем.

За рахунок заставленого майна вимоги заставодержателя задовольняються в повному обсязі, включаючи суму основного боргу, нараховані відсотки, пеню, штрафи та збитки, а також витрати на звернення стягнення на заставлені майнові права та витрати, пов'язані з його реалізацією ( п. 1.4 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором та цим договором ( п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 6.2 договору застави у разі часткового виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором застава зберігається у початковому розмірі.

Предметом спору у даній справі є вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. про визнання припиненими правовідносин за вказаним вище договором застави, у зв'язку із погашенням суми основної заборгованості з нарахованими процентами. При цьому, за переконанням позивача, в силу припинення договору застави є припиненим і договір про відповідальне зберігання від 15.10.2008р., який є похідним від договору застави, оскільки відповідно до п. 1.1. договору відповідального зберігання, даний договір укладено на виконання умов договору застави майнових прав від 15.10.2008р. №7/1-З.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції з посиланням на ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 6,11,593,626,627,936 Цивільного кодексу України, ст.ст.173,193 Господарського кодексу України та ст.ст. 1,3,4,28 Закону України "Про заставу", встановивши, що обставини встановлені у рішенні господарського суду міста Києва від 10.10.2013р. у справі №54/267 є преюдиціальними для розгляду даної справи та якими підтверджено, що позивачем сплачено відповідачу основну заборгованість з повернення кредиту в розмірі 693595080 грн., дійшов висновку, що зобов'язання за кредитним договором позивачем виконані, а відтак, зобов'язання за договором застави слід припинити з 11.12.2013р.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний господарський суд вказав, що зобов'язання ПАТ "КБ "Надра" перед відповідачем за кредитним договором повністю не виконано, а дебіторська заборованість позивача по розрахунках за кредитним договором №7/1 становить 438786013,78 грн., з яких 227797943,24 грн. - відсотки по кредитному договору та 210988070,54 грн. - штрафи та пеня нараховані згідно судових рішень за період з 2009 по 2015 роки.

Проте колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вважає їх такими, що здійснені внаслідок неповного з'ясування усіх фактичних обставин справи на підставі наявних у матеріалах справи поданих сторонами документів, що свідчить про передчасність висновків судів з огляду на наступне.

Як роз'яснено у п.п. 2,4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012п. рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності та відображено у відповідних рішенні та/або постанові.

Як вже вказувалось вище, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання припиненими правовідносин за договором застави, з огляду на виконання основного зобов'язання за кредитним договором, а також похідних вимог - про визнання припиненим договору відповідального зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ч.1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та згадувалось вище, у п.1.4. договору застави ПАТ "КБ "Надра" та Державна іпотечна установа погодили, що за рахунок заставленого майна вимоги заставодержателя задовольняються в повному обсязі, включаючи суму основного боргу, нараховані відсотки, пеню, штрафи та збитки, а також витрати на звернення стягнення на заставлені майнові права та витрати, пов'язані з його реалізацією.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою позову, тобто обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, є припинення основного зобов'язання за кредитним договором.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.593 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.28 Закону України "Про заставу" право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте судом першої інстанції, яким у повному обсязі задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О. не надано належної правової оцінки зазначеним вище умовам п.1.4 договору застави у сукупності з обставинами, встановленими судами у господарських справах №№5011-, 9/343-33/15, 910/16431/13, 5011-35/4679-2012, 34/218-22/171 та 4/517. Так, суд, здійснивши посилання на рішення судів у вказаних справах, вказав лише, що ними відмовлено відповідачу у стягненні з позивача відсотків за користування грошовими коштами та всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не здійснивши належного дослідження інших встановлених у наведених справах обставин, зокрема, стосовно стягнення пені за несвоєчасне погашення основного боргу в контексті спірних правовідносин.

Натомість, апеляційний господарський суд, приймаючи нове рішення та відмовляючи у задоволенні позову з посиланням на те, що зобов'язання за кредитним договором, забезпечене заставою ПАТ "КБ "Надра" не виконане і не припинено, не надав жодної правової оцінки наявному у матеріалах справи рішенню суду у справі №910/11633/16 та не спростував обставин встановлених у ньому. Тоді як позивач вказував на ці обставини, в обгрунтування заявлених позовних вимог. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення. (п. 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X). Тобто, після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Таким чином, суду слід було дослідити встановлені у справі №910/11633/16 обставини та встановити чи є вони у розумінні вимог ст.35 Господарського процесуального кодексу України преюдиціальними для даної справи.

Суд касаційної інстанції не зв'язаний доводами касаційної скарги щодо порушення чи неправильного застосування нижчими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права та може встановлювати порушення чи неправильне застосування відповідних норм, на які не було посилання в такій скарзі (п.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" №11 від 24.10.2011р.).

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що суди не забезпечили всебічний, повний і об'єктивний розгляд всіх обставин справи під час розгляду позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Стрюкової І.О. в їх сукупності, керуючись законом, припустились порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Метою касаційного перегляду справи є перевірка застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. З урахуванням вищезазначеного, а також зважаючи на те, що згідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішення та постанови з направленням справи на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи суду слід прийняти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Виконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"Надра" Грицака І.Ю. задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. та рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017р. у справі №910/22774/16 скасувати.

Справу №910/22774/16 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддяС.В. Владимиренко

СуддіА.М. Демидова

С.Р. Шевчук