ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.10.2017 Справа №905/1770/17 Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь Донецької області, в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про стягнення 3544,01 грн., -

за участю представників сторін:

від прокуратури: Алекаєв Ю.В. - службове посвідчення;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою №84 - 71 - 17 від 12.07.2017р. до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 3544,01 грн., у тому числі заборгованості по орендній платі за період з червня 2016р. по січень 2017р. у сумі 3221,85 грн. та пені за прострочення платежу в сумі 322,16 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1770/17 визначено суддю Бойко І.А.

Ухвалою суду від 02.08.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1770/17.

В подальшому розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтуванням вимог є порушення відповідачем зобов'язань за договором №2745-Г від 12.04.2011р. оренди нежитлового приміщення (будівлі), що знаходиться в комунальній власності міста Маріуполя, в частині внесення плати за цим правочином, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з червня 2016р. по січень 2017р. та виникли підстави для нарахування пені.

На підтвердження вказаних обставин надано у копіях: договір №2745-Г від 12.04.2011р. оренди нежитлового приміщення (будівлі), що знаходиться в комунальній власності міста Маріуполя разом із розрахунком вартості 1 кв.м. нежитлового приміщення, що здається в оренду, до договору; акт №8601 від 31.01.2017р. прийому-передачі нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_2; рахунки №4073/3 від 11.04.2017р. за оренду приміщень, №4073/3 від 11.04.2017р. пені за оренду приміщень, розрахунок пені станом на 11.04.2017р., витяг з веб-сайту Міністерства юстиції України «Безкоштовний запит» щодо відповідача, правоусьановчі документи позивача, лист Маріупольської місцевої прокуратури №1 №84-71-17 від 03.07.2017р., наказ генеральної прокуратури України №74к від 13.04.2017р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.131-1 Конституції України, ст.ст.193, 285 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526, 527, 530, 611, 629, 638, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 12, 29 Господарського процесуального кодексу України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.9, 10, 17, 18, 19, 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999р.

18.08.2017р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив №б/н від 16.08.2017р., у якому зазначено, що ним сплачено суму боргу за договором оренди №2745-П від 12.04.2011р. у розмірі 3221,85 грн. платіжним дорученням №185 від 22.06.2017р. на суму 505,55 грн. та платіжним дорученням №198 від 16.08.2017р. на суму2706,30 грн., а також сплачено суму пені платіжним дорученням №199 від 16.08.2017р. на суму 322,16 грн.; просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

До відзиву додано документи наведені у переліку.

12.09.2017р., у зв'язку з відставкою судді Бойко І.А., змінено склад суду та для розгляду справи призначено суддю Кротінову О.В. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/1028 від 12.09.2017р. та протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2017р.).

13.09.2017р. представником позивача на електронну адресу суду надіслано копію клопотання б/н від 12.09.2017р. про припинення провадження по справі №905/1770/17, у якому останнім висловлено прохання розглянути справу без участі уповноваженого представника Департаменту, та до якого додано документи, наведені у переліку.

Ухвалою суду від 13.09.2017р. явку представника позивача у судове засідання визнано не обов'язковою.

18.09.2017р. від позивача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано оригінал клопотання б/н від 12.09.2017р., яке було надіслано 13.09.2017р. електронною поштою, з додатками.

28.09.2017р. від відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано заяву б/н від 26.09.2017р., за замістом якої вимоги, викладені у клопотанні б/н від 12.09.2017р. про припинення провадження по справі №905/1770/17 підтримує, а також просить розглянути справу №905/1770/17 без його участі.

Представник прокурора у судовому засіданні 03.10.2017р. проти клопотання позивача б/н від 12.09.2017р. про припинення провадження по справі №905/1770/17 не заперечує.

Представник представника позивача в судове засідання 03.10.2017р. не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 03.10.2017р. не з'явився.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості сторін для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв'язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

З огляду на таке, клопотання відповідача про розгляд справи №905/1770/17 без його участі задоволено судом.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статей 4- 2, 4- 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32 - 38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

12.04.2011р. між Департаментом міського майна Маріупольської міської ради (Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір №2745-Г оренди нежитлового приміщення (будівлі), що знаходиться в комунальній власності міста Маріуполя.

За умовами п.1.1 договору встановлено, на підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 25.09.2002р. реєстраційний номер №К31-П від 12.04.2011р. Орендодавець передає, Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 9,94 (К-0,239) кв.м., згідно технічного паспорту міського БТІ для використання з метою: місце загального користування.

Відповідно до положень п.2.1 договору вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування приміщенням здійснюється на підставі договору та з моменту підписання акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення.

Передача приміщення в оренду не дає Орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається Маріупольська міська рада, а Орендар володіє та користується ним протягом строку оренди (п.1.2 розділу 2 договору).

Приміщення вважається поверненим Орендодавцю з моменту фактичного звільнення Орендарем приміщення та підписання сторонами акту прийому-передачі (п.1.3 розділу 2 договору).

У п.3.1 договору визначено обов'язок Орендодавця, зокрема, в 10-денний термін після укладання договору оренди передати приміщення Орендарю згідно акту прийому-передачі.

Орендар на підставі п.3.2 договору, зокрема, зобов'язувався своєчасно та у повному обсязі сплачувати Отримувачу орендну плату; використовувати приміщення виключно за цільовим призначенням, вказаним у п.1.1 договору.

Відповідно до п.7.1 договору сторони визначили, що цей договір діє та набуває чинності з 12.04.2011р. до 02.10.2012р.

Відповідно до п.7.5 договору у випадку відсутності заяви однієї зі сторін про розірвання або зміну договору протягом місяця після закінчення його терміну, він вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором. Таким чином договір продовжується і в подальшому.

Частиною 2 ст.795 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, припинення договору оренди з моменту повернення орендарем його предмету, що оформляється відповідним документом (атом), який підписується сторонами договору.

Згідно акту №8601 від 31.01.2017р. прийому-передачі нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_2, відповідно до п.1.3 розділу 2 договору, відповідач передав, а позивач прийняв нежитлове приміщення, загальною площею 9,94 кв.м. (міста загального користування), розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Факт передачі в оренду та користування вказаним нерухомим майном на протязі дії договору №2745-Г від 12.04.2011р. сторонами не заперечується.

Враховуючи викладені обставини, норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а також положення ст.631 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України на протязі зазначеного позивачем періоду, а саме з червня 2016р. по січень 2017р., відповідач мав належним чином виконувати прийняті на себе обов'язки за означеним договором.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами п.4.1 договору розмір орендної плати визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради.

Згідно з п.4.2 договору за вказане у п.1.1 договору приміщення Орендар сплачує орендну плату за перший місяць у розмірі 221,79 грн., із розрахунку 22,31 грн. за 1 кв.м. (додаток №1) та перераховує її на розрахунковий рахунок Отримувача не пізніше останнього дня поточного місяця, з урахуванням індексу інфляції.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оплата здійснюється щомісячно, не пізніше останнього дня поточного місяця. Орендар зобов'язаний отримати рахунок на оплату в бухгалтерії департаменту міського майна. Рахунки на оплату видаються Орендарю з 11 по 19 число кожного місяця (п.4.3 договору).

Розмір орендної плати може бути змінений в односторонньому порядку Орендодавцем, у зв'язку зі зміною методики її розрахунку у випадках, передбачених законодавством України, рішеннями органів місцевого самоврядування. Перегляд розміру орендної плати набирає чинності з моменту прийняття рішення Маріупольською міською радою (п.4.4 договору).

Відповідно до п.6.3 договору за прострочення внесення орендної плати, починаючи з 1 числа місяця, наступного за звітним з Орендаря стягується пеня в розмірі 2-х облікових ставок Національного банку України від місячної орендної плати за кожен день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочення внесення орендної плати припиняється з дня, коли зобов'язання виконано у повному обсязі.

Приймаючи до уваги представлені позивачем рахунки №4073/3 від 11.04.2017р. за оренду приміщень, №4073/3 від 11.04.2017р. пені за оренду приміщень, по дату складання акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, відповідачу за період червень 2016р.-січень 2017р. нарахована орендна плата в сумі 3211,85 грн., та пеня, передбачена п.6.3 договору №2745-Г від 12.04.2011р., загалом за період з 01.08.2016р. по 11.04.2017р. у сумі 322,16 грн., що разом становить 3534,01 грн.

Одночасно, з огляду на встановлене, мотивувальну частину позову разом із загальною сумою стягнення у резолютивній його частині як 3534,01 грн., вбачається помилкове визначення позивачем у прохальній частині позовної зави №84- 71- 17 від 12.07.2017р. стягнення суми заборгованості по орендній платі за період червень 2016р. по січень 2017р. у загальній сумі 3221,85 грн. замість 3211,85грн. Суд вважає допустимим при вирішенні спору по суті дослідити вимоги позивача, які відповідають дійсності в приведеній частині, із відповідним відображенням у резолютивній частині рішення.

Окрім того, судом встановлено, що період нарахування штрафних санкцій, визначений позивачем, є неправомірним, з огляду на п.4.3 та п.6.3 договору №2745-Г від 12.04.2011р., з урахуванням приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо початку прострочення за спірними зобов'язаннями.

Разом з цим, визначений розмір пені не суперечить встановленому у межах належного періоду.

Згідно даних, що містять платіжні доручення №185 від 22.06.2017р., №198 від 16.08.2017р., №199 від 16.08.2017р., відповідачем за оренду приміщень згідно рахунку №4073/3 від 11.04.2017р. оплачено 505,55 грн. та 2706,30 грн. відповідно, а загалом 3211,85грн., та в рахунок оплати пені за прострочення платежу за оренду приміщень згідно рахунка №4073/3 від 11.04.2017р. - 322,16 грн.

Зважаючи на таке, відповідачем сплачено суму основного боргу та пені у повному обсязі.

Як свідчить платіжне доручення №185 від 22.06.2017р., заявлена прокуратурою до стягнення сума заборгованості у розмірі 505,55 грн. сплачена до подачі позову (26.07.2017р. дата відправлення означена на відбитку штампу на поштовому конверті, у якому надійшов позов до господарського суду), а відтак, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати в цій частині, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника.

Одночасно, оскільки погашення заборгованості у розмірі 2706,30 грн. та пені у сумі 322,16 грн. відбулося після звернення із розглядуваним позовом до суду, таке усунення існування предмету спору у зв'язку із його врегулюванням сторонами зумовлює припинення провадження у справі відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Дане кореспондується з приписами п.п.4.4 пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом яких господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що на момент звернення позивача із розглядуваним позовом (26.07.2017р. дата відправлення означена на відбитку штампу на поштовому конверті, у якому надійшов позов до господарського суду) оплата вищенаведеного боргу в сумі 2706,30грн. та пені у розмірі 322,16 грн. не була здійснена, враховуючи підстави припинення провадження по справі, в порядку, передбаченому ст.80 Господарського процесуального кодексу України, наявність винних дій на день подання позову та порушення права і охоронюваного законом інтересу позивача, судові витрати у цій частині, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області, в частині стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 505,55 грн., відмовити.

2. Припинити провадження по справі №905/1770/17 за позовною заявою керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, м.Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Маріуполь Донецької області, в частині стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 2706,30 грн. та пені за прострочення платежу в сумі 322,16 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (87515, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, банківські реквізити не вказано) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, б.6, , р/р№6251, Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) відшкодування сплаченого судового збору в сумі 1371,12 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В судовому засіданні 03.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2017р.

Суддя О.В. Кротінова