ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.2017 Справа № 904/8118/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД СЕРВІС", м. Бровари, Київська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором консигнації

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Терехов О.Ю., дов. від 14.08.17р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД СЕРВІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором консигнації у розмірі 47 569,50грн., 3% річних у розмірі 4 242,16грн., інфляційних у розмірі 44 061,11грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору консигнації №11-14 від 01.06.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати отриманих від реалізації товарів грошових коштів.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.45-46), що підтверджується повернутим конвертом (а.с.42-44), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

12.10.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД СЕРВІС" (консигнант) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (консигнатор) укладений договір консигнації №11-14, за умовами якого консигнант зобов"язався передати консигнатору товари згідно доданої специфікації (далі - товари) для зберігання на складі консигнатора, демонстрації та продажу товарів третім особам від імені консигнатора.

Згідно п.1.2. договору строк реалізації товарів становить 30 днів з моменту передання їх консигнатору.

За п.п.2.1.5. договору консигнатор протягом 5 днів після закінчення строку реалізації товарів надає консигнанту відповідний звіт, перераховує йому отримані від реалізації товарів грошові кошти.

Відповідно до п.п.2.2.3. договору консигнант сплачує консигнатору винагороду в порядку і на умовах, визначених договором.

Мінімальна ціна реалізації товарів встановлюється у специфікації, що додається до договору (п.3.1. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що різниця між мінімальною ціною реалізації товарів та ціною, встановленою консигнатором, становить винагороду консигнатора. Консигнатор отримує винагороду шляхом утримання сум, що належать йому, з коштів, отриманих від реалізації товарів (п.3.4. договору).

Строк договору закінчується 01.12.2014р. (п.4.2. договору).

За п.4.3. договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Специфікацією до договору сторони узгодили найменування, тип, ціну, кількість та суму товарів, загальною вартістю 47 569,50грн.

02.06.2014р. позивач на підставі акту №1 приймання-передачі обладнання передав відповідачу товарно-матеріальні цінності:

- кондиціонер Katrina technics R410а АSІ-07HR4SVNVT1/ASO-07HR4SVNVT1 у кількості 2шт., вартістю 5 068,80грн.;

- кондиціонер Katrina technics R410а АSІ-09HR4SVNVT7/ASO-09HR4SVNVT7 у кількості 6шт., вартістю 15 859,80грн.;

- кондиціонер Katrina technics R410а АSІ-12HR4SVNVT1/ASO-12HR4SVNVT1 у кількості 9шт., вартістю 26 640,90грн. (а.с.24).

Додатковою угодою №1 від 25.06.2014р. сторони змінили п.1.2. договору в такій редакції: "строк реалізації товарів становить 90 днів з моменту передання їх консигнатору".

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору та положення ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був реалізувати товар до 01.09.2014р. включно, а також до 08.09.2014р. включно повинен був надати позивачу відповідний звіт і перерахувати останньому отримані від реалізації товарів грошові кошти у розмірі 47 569,50грн., чого, як вбачається з матеріалів справи, не зробив.

14.08.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію, в якій пропонував перерахувати суму заборгованості або повернути товар (а.с.33-34), однак останній залишив дану вимогу без задоволення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 47 569,50грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.09.2014р. по 22.08.2017р. у розмірі 4 242,16грн., а також інфляційні з вересня 2014р. по липень 2017р. у розмірі 44 061,11грн.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Господарський суд, перерахувавши 3% річних за період з 09.09.2014р. (початок прострочення) по 22.08.2017р. та інфляційні з жовтня 2014р. по липень 2017р., встановив, що 3% річних складають 4 214,79грн. і підлягають до стягнення, а інфляційні складають 41 478,71грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних суд вважає за необхідне відмовити у зв"язку із неправильним визначенням періоду для їх нарахування.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до абз.4 п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (53200, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД СЕРВІС" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Металургів, 22, офіс 1, ) борг за договором консигнації у розмірі 47 569,50грн. (сорок сім тисяч п"ятсот шістдесят дев"ять грн. 50коп.), 3% річних у розмірі 4 214,79грн. (чотири тисячі двісті чотирнадцять грн. 79коп.), інфляційні у розмірі 41 478,71грн. (сорок одна тисяча чотириста сімдесят вісім грн. 71коп.) та 1 556,45грн. (одна тисяча п"ятсот п"ятдесят шість грн. 45коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.10.2017р.

Суддя В.І. Петрова