КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 927/301/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Калінін І.М. - представник, дов. б/н від 01.02.2017;

Костюк Ю.В. - представник, дов. б/н від 01.8.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса

на рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017

у справі № 927/301/17 (суддя Фетисова І.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим"

до Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" з позовом до Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017 у справі № 927/301/17 позовні вимоги задоволено частково; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 297 536,32 грн. штрафу та 4 463,04 грн. витрат із сплати судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Приватне підприємство приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім.Щорса звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017 у справі № 927/301/17, в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" про стягнення з Приватного підприємства приватного-орендного сільськогосподарське підприємство ім.Щорса 297 536,32 грн. штрафу та 4 463,04 грн. витрат зі сплати судового збору та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" в частині стягнення 197 536,32 грн. штрафу та витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса на рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.201 у справі № 927/301/17 було прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 15.06.2017.

У зв`язку із участю судді-учасника колегії Коротун О.М. у тренінгу, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 прийнято матеріали справи 927/301/17 з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса на рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017 у справі 927/301/17 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 розгляд справи № 927/301/17 було відкладено на 10.07.2017.

У зв`язку з перебуванням суддів Суліма В.В. та Майданевича А.Г у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.07.2017 було визначено склад суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Отрюх Б.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 прийнято матеріали справи 927/301/17 з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса на рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017 у справі 927/301/17 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 відкладено розгляд справи № 927/301/17 на 05.09.2017.

У зв'язку із перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 визначено склад суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Гончаров С.А., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 матеріали справи № 927/301/17 з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса на рішення Господарського суду Чернігівської області 13.04.2017 у справі № 927/301/17 прийняті до свого провадження.

До апеляційної скарги скаржником додано додаткові докази, а саме: копію журналу вихідної кореспонденції, копії зведеного реєстру поштових відправлень за 03.03.2017, копії договору купівлі-продажу від 24.03.2017.

Також скаржником 15.06.2017 подано клопотання про долучення до матеріалів справи № 927/301/17 копії видаткової накладної № 1352 від 03.02.2017 та врахувати її при розгляді апеляційної скарги.

У письмових поясненнях від 04.07.2017 до клопотання від 15.06.2017 скаржник зазначає, що неподання видаткової накладної № 1352 від 03.02.2017 до суду першої інстанції пов'язане із тим, що у скаржника змінився власник, а саме корпоративні права скаржника були відчужені 24.03.2017 за договором купівлі-продажу і в представників скаржника, які здійснюють представництво інтересів скаржника в господарському суді, виникли труднощі щодо отримання будь-яких документів та інформації від працівників скаржника.

Розглянувши документи додані до апеляційної скарги, клопотання про долучення до матеріалів справи видаткової накладної № 1352 від 03.02.2017, враховуючи письмове пояснення представника скаржника причини неподання зазначених доказів до господарського суду першої інстанції, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для врахування зазначених вище документів при розгляді апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 відкладено розгляд справи № 927/301/17 на 03.10.2017.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.10.2017 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.04.2017 скасувати в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" про стягнення з Приватного підприємства приватного-орендного сільськогосподарське підприємство ім.Щорса 297 536,32 грн. штрафу та 4 463,04 грн. витрат зі сплати судового збору та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" в частині стягнення 197 536,32 грн. штрафу та витрат зі сплати судового збору.

Представник позивача у судове засідання 03.10.2017 не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. Після обговорення, враховуючи, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в засідання судової колегії, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.04.2017 у справі № 927/301/17 частковому скасуванню, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір зберігання з правом викупу товару № ДХ-25/17, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є прийняття відповідачем, за договором зберігачем, переданих йому на зберігання мінеральних добрив з правом викупу всього або частини товару, що зберігається до 10.10.2016, та з обов'язком викупити весь залишок товару, що зберігається після 10.10.2016. Асортимент, кількість, фасування та заставна вартість товару вказується в актах приймання-передачі майна на зберігання, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору заставна (базисна) ціна на товар фіксується сторонами на дату укладення цього договору на рівні, який зазначено в п. 1.1 цього договору (з ПДВ). Базисна ціна, зазначена у цьому пункті застосовується сторонами для вирахування ціни викупу товару на той день, в який здійснюється такий викуп. Порядок розрахунку ціни, по якій проводиться викуп товару (або відшкодування вартості товару в разі його втрати) здійснюється в порядку, встановленому розділом 4 цього договору.

Згідно із п. 3.1.7 договору відповідач має право, придбати (викупити) у власність отриманий на зберігання товар за цінами позивача, які розраховані за правилами розділу 4 цього договору на дату здійснення оплати. В подальшому викуплений товар відповідач може використати у власній господарській діяльності або ж здійснити його продаж третім особам. В разі продажу товару третім особам відповідач не зобов'язаний узгоджувати ціну продажу із позивачем.

Пунктами 3.1.8, 3.1.9, 3.1.10 договору встановлено, що відповідач зобов'язаний після закінчення терміну дії даного договору викупити у позивача всі залишки товару, або ж, в разі необхідності продовжити термін дії цього договору шляхом укладання відповідної додаткової угоди до нього; в разі, якщо відповідач не повертає товар із зберігання позивачу по закінченню терміну зберігання, вказаного в актах прийняття товару на зберігання, або ж по закінченню терміну дії цього договору, а додаткову угоду щодо продовження терміну його дії не укладено, товар переходить у власність відповідача; в цьому випадку відповідач зобов'язаний сплатити позивачу вартість неповернутого товару, за ціною яка вираховується за правилами розділу 4 цього договору на момент закінчення терміну його дії; зазначену ціну позивач відображає в рахунку на оплату неповернутого товару; такий рахунок надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії цього договору; відповідач зобов'язаний не ухилятися від підписання актів прийняття товару на зберігання, актів повернення товарів із зберігання та інших документів, що засвідчують передачу товару та (або) перехід права власності на нього.

Згідно із п.п. 3.3.1, 3.3.2 договору в разі викупу товару відповідачем або ж при переході до відповідача права власності на товар на умовах п. 3.1.9 цього договору, передача товару у власність зберігача оформлюється видатковою накладною позивача; накладна підписується повноважними представниками сторін договору та скріплюється печатками; повноваження представника відповідача, який підписує накладну, мають бути підтвердженні довіреністю на отримання матеріальних цінностей; при документальному оформленні переходу права власності на товар, якщо після оформлення та відправки відповідачу примірників накладних поштою, відповідач не повертає ці накладні позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів, то товар вважається прийнятим відповідачем, а сам прийом товару у власність та перехід права власності вважається належним чином оформленим.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 договору ціна, за якою відповідач має право викупити товар, а також ціна, по якій відповідач має відшкодувати вартість товару в разі його втрати або пошкодження (надалі - ціна викупу), не є сталою, та вираховується за формулою, наведеною в п. 4.3. цього договору; величина цієї ціни напряму залежить від дати, коли здійснюється викуп або відшкодовується вартість; формула розрахунку ціни викупу передбачає збільшення заставної (базисної) ціни на 0,06% за кожен календарний день, що минув від дати укладення цього договору; ціна викупу товару розраховується за формулою: Цв (грн./тонну) = Бц +(Бц : 100 х (Кд х 0,06)), де Цв - ціна викупу, яка розраховується; Бц - заставна (базисна) ціна зафіксована сторонами в п. 1.2. цього договору; Кд - кількість календарних днів, що минули від дати укладання цього договору.

Згідно із п.п. 5.6, 5.8 договору за ухилення від підписання актів прийняття товару на зберігання, актів повернення товару із зберігання та інших документів, що засвідчують передачу товару та (або) перехід права власності на нього винна сторона договору сплачує іншій стороні штраф у розмірі 10% вартості товару на який не оформлюються відповідні документи; у випадку, якщо відповідач до закінчення терміну дії цього договору (у тому числі додаткових угод до нього) не викупить весь обсяг товару, який він зберігає, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу разовий штраф в розмірі 30% від вартості партії товару, яка залишилася не викупленою; сплата штрафу, передбаченого цим пунктом, не звільняє відповідача від обов'язку провести оплату за товар на умовах пункту 3.1.9 та з урахуванням вимог розділу 4 цього договору.

Відповідно до п. 7.3 договору термін дії даного договору - з дати укладання до 10.10.2016; строк дії договору може бути пролонговано на інший період, що має бути вказано у додаткових угодах до даного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір № 1 до договору зберігання з правом подальшого викупу № ДХ-25/17 від 16.09.2016 в якому сторонами було: викладено п. 1.1 договору у наступній редакції:

«1.1. Предметом договору є прийняття відповідачем переданих йому на зберігання мінеральних добрив (в подальшому товар) з правом викупу всього або частини товару, що зберігається до 03.02.2017, та з обов'язком викупити весь залишок товару, що зберігається після 03.02.2017; асортимент, кількість, фасування та заставна кількість товару вказується в актах приймання-передачі майна на зберігання, які є невід'ємною частиною договору; в даному договорі під товаром розуміється: добрива азотно-фосфорно-калійне комплексне 9:14:27, в кількості 292 тонни по ціні на дату цього договору 9400 грн./тонну з ПДВ.».

Також додатковим договором № 1 викладені п. 2.3 та п. 7.3 договору у наступній редакції: «2.3. Товар передається відповідачу на зберігання з правом викупу (за узгодженням з позивачем), а також з правом позивача після 03.02.2017 забрати товар із зберігання, або ж здійснити його продаж третім і доручити відповідачу відвантажити товар покупцю.», « 7.3. Термін дії даного договору - з дати укладення до 03.02.2017 з правом дострокового зняття та/або викупу товару із зберігання. Строк дії договору може бути пролонговано на інший період, що має бути вказано у додаткових угодах до даного договору.»

У п. 4 цього додаткового договору сторони домовилися, що за укладеним між ними договором № ДХ-25/17 від 19.09.2016 позивачу надається право у 2017 році і до кінця строку дії договору здійснити передачу прав власності на товар, що зберігається, одноособово, шляхом оформлення видаткових накладних на товар, виставлення рахунку на оплату та надсилання цих документів відповідачу.

Факт передання позивачем та прийняття відповідачем товару на зберігання підтверджується актом прийому-передачі майна № 1 від 12.10.2016 до договору зберігання № ДХ-25/17 від 16.09.2016 на суму 2 744 800,00 грн., який підписаний уповноваженими представниками сторін.

У зв'язку з тим, що до 03.02.2017 відповідачем не було викуплено товар переданий на зберігання відповідно до договору, позивачем 21.02.2017 направлено на адресу відповідача вимогу № 10 від 10.02.2017 з двома примірниками видаткової накладної на товар № 1352 від 03.02.2017 на суму 2 975 363,20 грн. (з ПДВ) та примірником рахунку на оплату по замовленню № 705 від 03.02.2017.

У вимозі № 10 позивач просить сплатити суму заборгованості у розмірі 2 975 363,20 грн. та відповідно до п. 5.8 договору № ДХ-25/17 суму штрафу за несвоєчасний викуп товару у розмірі 892 608,96 грн., підписати, засвідчити печаткою та повернути на поштову адресу позивача надісланий примірник видаткової накладної на товар та повідомлено відповідачу про застосування штрафу у розмірі 10% від вартості товару, що викупається, відповідно до п. 5.6 спірного договору.

Зазначену вимогу з додатками отримано відповідачем 28.02.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у цінний лист, належним чином засвідчені копії яких, наявні у матеріалах справи.

Факт отримання вимоги з вказаними вище додатками 28.02.2017 відповідачем не заперечується.

03.03.2017 відповідач направив позивачу видаткову накладну № 1352 від 03.02.2017, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції та згрупованим реєстром поштових відправлень. Вказані докази долучені судом до матеріалів справи на підставі ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами договору чітко не визначено строків виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті товару, при цьому на позивача покладено обов'язок щодо направлення відповідачу рахунку на оплату товару протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії договору, чого своєчасно зроблено не було. Направлення такого рахунку позивачем здійснено лише 21.02.2017 разом з вимогою.

Як вбачається із матеріалів справи, оплату за товар у розмірі 2 975 363,20 грн. відповідачем здійснено 24.03.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу із особового рахунку позивача.

Позивач, з урахуванням поданих заяв про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача штраф відповідно до п. 5.8 договору у розмірі 892 608,96 грн. та штраф відповідно до п. 5.6 договору у розмірі 297 536,32 грн.

Однак, Київський апеляційний господарський суд, частково, не погоджується із рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.04.2017 у справі № 927/301/17, враховуючи викладене та наступне.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, умовами договору чітко не визначено строків виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті товару, при цьому на позивача покладено обов'язок щодо направлення відповідачу рахунку на оплату товару протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії договору, чого своєчасно зроблено не було. Направлення такого рахунку позивачем здійснено лише 21.02.2017 разом з вимогою, яку відповідач отримав 28.02.2017.

Отже відповідач мав виконати грошове зобов'язання щодо оплати товару до 08.03.2017, враховуючи норми ст. 530 ЦК України та умови п. 3.1.9 договору.

Однак, оплату за товар у розмірі 2 975 363,20 грн. відповідач здійснив 24.03.2017, що вбачається із витягу із особового рахунку позивача, у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 892 608,96 грн. на підставі п. 5.8 договору та штраф сумі 297 536,32 грн. на підставі п. 5.6 договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як зазначає позивач, відповідачем не було виконано умови п. 3.1.10 договору щодо підписання документів на підтвердження переходу права власності на товар, визначених п. 3.3.1 договору, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 297 536,32 грн. на користь позивача за ухилення від підписання видаткових накладних.

Згідно із п. 5.6 договору відповідальність відповідача передбачена за ухилення від підписання документів, що засвідчують передачу товару, а не направлення цих документів позивачу. Доказів ухилення відповідача саме від підписання цих документів позивач суду не подав.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що 03.03.2017 відповідач направив позивачу видаткову накладну № 1352 від 03.02.2017, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції та згрупованим реєстром поштових відправлень, тому відсутні підстави для задоволення вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на підставі п. 5.6 договору штрафу у сумі 297 536,32 грн., у зв'язку із чим позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за своєчасно не викуплений товар у сумі 892608,96 грн. на підставі п. 5.8 договору, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки викуп товару до 03.02.2017, який було передано на зберігання відповідачу є виключно його правом, а не обов'язком, оскільки умовами договору передбачено саме право відповідача викупити такий товар протягом терміну дії спірного договору.

Враховуючи викладене, господарського зобов'язання щодо викупу товару до 03.02.2017 у відповідача перед позивачем не існувало, а відповідно до ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК України штраф може бути застосовано до винної сторони лише за умови порушення зобов'язань.

Колегія суддів апеляційного господарського суду переглянула спір відповідно до ст. 101 ГПК України і дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" про стягнення з Приватного підприємства приватного-орендного сільськогосподарське підприємство ім. Щорса 297 536,32 грн. штрафу та 4 463,04 грн. витрат зі сплати судового збору, з прийняттям нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" в частині стягнення 297 536,32 грн. штрафу та витрат зі сплати судового збору, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Апеляційна скарга Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, при відмові в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.04.2017 у справі № 927/301/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса штрафу у розмірі 297 536,32 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 463,04 грн.

3. В цій частині позовних вимог прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

4. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.04.2017 у справі № 927/301/17 залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" (40020, м. Суми, вул. Ковпака, 4, , р/р 499 в АТ "БМ Банк" м. Київ, МФО 380913) на користь Приватного підприємства приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса (17031, Чернігівська область, Козелецький район, с. Красилівка, вул. Щорса, 63, , р/р 8 в ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", МФО 380805) 19 637,98 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду Чернігівської області.

7. Справу № 927/301/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді С.А. Гончаров

В.В. Сулім