ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа № 921/597/14-г/10

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Данко Л.С.,

суддів: Галушко Н.А.,

Орищин Г.В.,

секретар судового засідання: Фака С.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, вих. № 02-01/36-28 від 10.07.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3611/17 від 28.07.2017 р.),

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року

у справі № 921/597/14-г/10 (суддя Півторак М.Є.),

порушеній за позовом

позивача: Публічного акціонерного товариства «Товстенська Агропромтехніка», с. Рожанівка, Заліщицького району, Тернопільської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар», с. Рожанівка, Заліщицького району, Тернопільської області,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити дії.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: не прибув;

від позивача: Ільїн О.П. (п/к на підставі довіреності б/н від 13.09.2017 р.).

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України представнику роз'яснені і зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

Представником позивача заявлено клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового зсідання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2017 р., справу № 921/597/14-г/10 Господарського суду Тернопільської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В. (а. с. 143).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 р. апелянту поновлено строк для подання апеляційної скарги (а. с. 144) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року, при цьому апеляційний суд виходив із принципу судочинства визначеного у Конвенції та рішеннях ЄСПЛ при здійсненні правосуддя, зокрема, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. Статтею 9 Конвенції передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховної Радою України, є частиною національного законодавства, аналогічне викладено у ст. 4 ГПК України. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62).

Частиною першою статті 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Апелянт/відповідач: ТзОВ «Оскар», в особі арбітражного керуючого ТзОВ «Оскар» Демчака Олександра Івановича (свідоцтво № 1732 від 11.11.2015 р.) звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в т.ч. із клопотанням про поновлення пропущеного строку для апеляційного оскарження рішення місцевого суду від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 (п. 1 прохальної частини апеляційної скарги) та просить визнати причини пропущення цього строку поважними.

Апеляційним судом встановлено, що заявник не є ні прокурором, ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування, на подання апеляційної скарги яких поширюється річний строк з дня оголошення оскаржуваного судового рішення (ч. 2 ст. 93 ГПК України) і, як присічний, не може бути поновлено за будь-яких обставин, останній є Товариством з обмеженою відповідальністю, видами діяльності якого за КВНД є тваринництво (01.2), розведення великої рогатої худоби, овець, кіз, коней, свиней, птиці, інших тварин (01.21, 01.22, 01.23, 01.24, 021.25), надання послуг у рослинництві (01.41), тощо.

Разом з тим, апелянт обгрунтовує свої вимоги в частині поновлення пропущеного строку для апеляційного оскарження тим, що постановою господарського суду Тернопільської області від 04.01.2013 р. по справі № 10Б-5022/1383/2012 ТОВ «Оскар»() визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 р. замінено ліквідатора ТОВ «Оскар» у справі № 10Б-5022/1383/2012 Варяничко С.В. на арбітражного керуючого Демчака О.І., який, при перевірці переданих йому документів виявив, що у провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилася справа № 921/597/14-г/10 за позовом ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» до ТОВ «Оскар» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити дії, яким задоволено позов ПАТ «Товстенська Агропромтехніка», визнано недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, зобов'язано ТВАТ «Агропромтехніка» повернути ТзОВ «Оскар» 133249,20 грн. сплачених за договором купівлі-продажу з тих підстав, що п. 5 та п. 6 рішення загальних зборів акціонерів ТВАТ «Агропромтехніка» від 18.07.2003 р. були визнані недійсними рішенням господарського суду Тернопільської області у справі № 14/29/5022-437/2012, на переконання скаржника, Голова правління ТВАТ «Агропромтехніка» згідно Статуту у редакції станом на дату укладення спірного договору 09.08.2003 р., був наділений всіма повноваженнями для укладення договору, а так як матеріали справи містять лише копію Статуту у редакції від 03.10.2013 року, якому, на думку апелянта, місцевий суд прийшов до помилкових висновків щодо повноважень керівника при постановленні судового рішення; підставою для поновлення строків на апеляційне оскарження є також застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин приписів ЦК України, які набрали законної сили з 01.01.2004 р., в той час, коли до спірних правовідносин належало застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 р., зокрема, щодо строків позовної давності передбачених ст. 71 ЦК УРСР, які суд мав застосовувати за власною ініціативою, без заяви сторін відповідно до ст. 75 ЦК УРСР, та відмовити у позові у зв'язку із пропуском позивачем 09.08.2006 р. строку позовної давності, та, що не отримував повного тексту оскаржуваного рішення ТзОВ «Оскар», у судовому засіданні 12.08.2014 р. представник ТзОВ «Оскар» участі не брав.

Оцінивши вищенаведені обставини, врахувавши покликання апелянта на те, що про спірне рішення йому стало відомо з 17.05.2017 р., з дати постановлення місцевим судом ухвали про заміну ліквідатора у справі № 10Б-5022/1383/2012 (а. с. 127-129), Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що доводи апелянта заслуговують на увагу суду, є поважними, тому клопотання ТзОВ «Оскар», яке подано суду ліквідатором - арбітражним керуючим Демчаном О.І., було задоволено та поновлено строк для апеляційного оскарження по даній справі, забезпечивши у доступі до апеляційного суду Львівської області, який, згідно приписів ГПК України, має повноваження переглянути справу як стосовно фактів, так і стосовно права, а також має повноваження встановлювати нові факти, які не досліджувалися, як стверджує заявник, під час розгляду справи судом першої інстанції.

У своїй апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції заявник посилається на невірне застосування закону судом першої інстанції. Тому Львівський апеляційний господарський суд вважає, що, беручи до уваги особливості порядку апеляційного оскарження за українським законодавством, право заявника на доступ до апеляційного суду захищено основоположними гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, вих. № 02-01/36-28 від 10.07.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3611/17 від 28.07.2017 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 16.08.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази - оригінали повідомлень про вручення - знаходяться в матеріалах справи (а. с. 146, 147, 148, 151, 152, 153).

У судове засідання, яке відбулося 16.08.2017 р. представник апелянта/відповідача прибув, через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів про сплату судового збору до матеріалів справи (вх. № ЛАГС 01-04/5607/17 від 16.08.2017 р.)(а. с. 181-182, 183), заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності (вх. № ЛАГС 01-04/5608/17 від 16.08.2017 р.)(а. с. 184-186), надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, апеляційну скаргу підтримав, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності на подання позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Товстенська Агропромтехніка».

Представник позивача не прибув, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи (а. с. 146, 147).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 р. розгляд справи відкладено на 20.09.2017 р., про що сторони були належним чином повідомлені у порядку та у спосіб передбачений Інструкцією з діловодства в господарських судах України (а. с. 188, 191-192/зворот).

У судове засідання, яке відбулося 20.09.2017 р. представник апелянта прибув, через канцелярію суду подав клопотання від 18.08.2017 р. вих. № 02-01/36-32 (вх. № ЛАГС 01-04/5715/17 від 21.08.2017 р.)(а. с. 193-194) про витребування без виклику сторін у реєстратора Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області завірену належним чином копію Статуту ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» у редакції чинній станом на 09.08.2003 р., надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, апеляційну скаргу підтримав, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності на подання позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Товстенська Агропромтехніка».

Представник позивача прибув, через канцелярію суду подав відзив на апеляційну скаргу від 20.09.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/6280/17 від 20.09.2017 р.)(а. с. 206-210), належним чином засвідчену копію Статуту Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка»» у редакції від 08.06.2000 року (зареєстрований Заліщицькою районною державною адміністрацією (а. с. 211-221), яка була чинною на дату укладення спірного договору, пояснив, що оригінал Статуту у редакції від 08.06.2000 року досліджувався судом першої інстанції у даній справі, а також у справі № 14/29/5022-437/2012, копію Статуту ПАТ «Агропромтехніка» у редакції від 03.10.2013 р. подано позивачем як доказ правонаступництва ТВАТ «Агропромтехніка», проти апеляційної скарги заперечив, викладене у відзиві підтримав у повному обсязі, надав свої доводи і міркування з усіх питань, що виникали в ході розгляду справи, просить рішення місцевого суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

20.09.2017 р. за участю представників сторін, в т.ч., апелянта, Львівським апеляційним господарським судом оголошено перерву до 27.09.2017 р. на 10 год. 50 хв., про що представники сторін були повідомлені, особисто, під розписку, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін (а. с. 201).

В судове засідання, яке відбулося 27.09.2017 р., представник апелянта, не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яке було отримано апелянтом - 07.08.2017 р. (а. с. 148) та про відкладення справи, під розписку (а. с. 188) та по-пошті (а. с. 192/зворот), про оголошення в судовому засіданні 20.09.2017 р. перерви на 27.09.2017 р. (на 10 год. 50 хв.) був повідомлений, особисто, під розписку (а. с. 201).

У попередніх судових засіданнях представник апелянта приймав участь, подавав заяви та клопотання (а. с. 181-182, 184-186, 193-194), надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, апеляційну скаргу підтримав, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності на подання позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Товстенська Агропромтехніка». В апеляційній скарзі (а. с. 154-157) просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» (п. 3 прохальної частини апеляційної скарги).

Представник позивача прибув, проти апеляційної скарги заперечив, викладене у відзиві підтримав у повному обсязі, надав свої доводи і міркування з усіх питань, що виникали в ході розгляду справи, а також пояснив, що позивачем не пропущений строк позовної давності передбачений ст. 71 ЦК УРСР, ст. 7 Прикінцевих та перехідних положень, оскільки відповідно до ст. 76 ЦК УРСР про порушення свого права та про особу, яка його порушила, зокрема, про те, що п. 5 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів, що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р., яким було вирішено: 1) дати згоду голові правління на продаж майна товариства, а саме: основних засобів по ціні не менше залишкової вартості; 2) дати згоду голові правління на продаж майна товариства згідно переліку по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами, та п. 6 цього Протоколу, яким Загальні збори ухвалили: 1) затвердити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень; 2) уповноважити голову правління ОСОБА_8 укласти та підписати договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі майна товариства (перелік майна аналогічний п. 5 Протоколу) по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами - не ґрунтуються на законі та, які, в наступному, були визнані судовими рішеннями недійсними, які в цій частині набрали законної сили, з відповідних судових рішень у справі у справі № 14/29/5022-437/1012, тобто фактично з 04 липня 2012 року. Як стверджує позивач, з того самого моменту він довідався про недійсність з моменту укладення договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., а так як ВГСУ постановою від 16.04.2014 р. скасував в частині визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р. судові рішення судів першої та другої інстанцій, у позивача виникло право на звернення до господарського суду з вимогою про визнання недійсним з моменту укладення цього договору, тим більше, що пункти 5.6. рішення Загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», що оформлені протоколом № 1 від 18.07.2003 р. - визнані недійсними, відтак сам договір, який укладено на їх підставі, існувати не може, оскільки такий суперечить закону. Просить рішення місцевого суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доводи та усні пояснення представника, який прибув у дане судове засідання, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представника апелянта/відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 р. апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги (а. с. 144) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року, виходячи із принципу забезпечення апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, про що зазначено вище у цій постанові; ухвалою суду від 02.08.2017 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, вих. № 02-01/36-28 від 10.07.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3611/17 від 28.07.2017 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 16.08.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази - оригінали повідомлень про вручення - знаходяться в матеріалах справи (а. с. 146, 147, 148, 151, 152, 153) та з підстав зазначених в ухвалі суду від 16.08.2017 р. розгляд справи було відкладено на 20.09.2017 р. , про що сторони були належним чином повідомлені у порядку та у спосіб передбачений Інструкцією з діловодства в господарських судах України (а. с. 191-192/зворот, та апелянт, під розписку, а. с. 188). Про оголошення у судовому засіданні 20.09.2017 р. перерви на 27.09.2017 р. сторони, в т.ч. апелянт, повідомлені особисто, під розписку (а. с. 201).

Однак, уповноважений представник апелянта/відповідача в дане судове засідання не прибув.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника апелянта бути присутніми у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Абзацом першим пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.1997 р. (набрала чинності для України 11.09.1997 р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи № 921/597/14-г/10 та прийшла до висновку, розглядати справу без участі представника апелянта, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Колегією суддів відхилено клопотання апелянта від 18.08.2017 р. вих. № 02-01/36-32 (вх. № ЛАГС 01-04/5715/17 від 21.08.2017 р.) про витребування без виклику сторін у реєстратора Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області завірену належним чином копію Статуту ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» у редакції чинній станом на 09.08.2003 р., так як в матеріалах справи є наявною, подана позивачем, копія Статуту Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка»» у редакції від 08.06.2000 року, зареєстрованій Заліщицькою районною державною адміністрацією (а. с. 211-221) та, яка була чинною на дату укладення спірного договору (оригінал Статуту ТВАТ «Агропромтехніка»» у редакції від 08.06.2000 року - оглядався у судовому засіданні - 27.09.2017 р.).

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року по справі № 921/597/14-г/10 (суддя Півторак М.Є.) позов задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., укладений між Товстенським відкритим акціонерним товариством "Агропромтехніка" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, ). Зобов'язано ТОВ "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, ) повернути Товстенському відкритому акціонерному товариству "Агропромтехніка" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р.: - будівлю (майстерня) під літерою "А" загальною площею 1939,4 кв. м. (внутрішня площа 1776,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (майстерня) під літерою "Б" загальною площею 1127,5 кв. м. (внутрішня площа 1137,1 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; -будівлю (гаражі) під літерою "В" загальною площею 631,4 кв. м. (внутрішня площа 591,9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (котельня) під літерою "Г" загальною площею 228,7 кв. м. (внутрішня площа 366.7 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Д" загальною площею 528,7 кв. м. (внутрішня площа 623.8 кв.м.),що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Е" загальною площею 94,9 кв. м. (внутрішня площа 76,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Ж" загальною площею 115,5 кв. м. (внутрішня площа 98,3 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (прохідна) під літерою "З" загальною площею 72,5 кв. м. (внутрішня площа 102.9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (конюшня) під літерою "К" загальною площею 82,9 кв. м. (внутрішня площа 65,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (насосна) під літерою "Л" загальною площею 14,0 кв. м. (внутрішня площа 10,5 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (адмінбудинок) під літерою "М" загальною площею 477,4 кв. м. (внутрішня площа 1140,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано Товстенське відкрите акціонерне товариство "Агропромтехніка" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, ) 133249,20 грн., сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р. (пункти 1, 2, 3 та 4 резолютивної частини судового рішення)(а. с. 115-121).

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням місцевого господарського суду, апелянт/відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а.с. 154-157), просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.08.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» (п. 3 прохальної частини апеляційної скарги).

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що місцевим господарським судом оскаржуване рішення у даній справі прийняте на підставі не повністю досліджених доказів з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, відтак на думку апелянта, зазначене рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Так, скаржник в апеляційній скарзі покликається на те, що Голова правління Товстенського ВАТ «Агропромтехніка» згідно Статуту станом на дату укладення спірного договору 09.08.2003 р. та рішення загальних зборів ТВАТ від 18.07.2003 р., був наділений всіма повноваженнями для укладення такого договору, відповідно висновки місцевого суду про те, що оспорюваний договір було укладено лише на підставі рішення загальних зборів є необґрунтованим.

Скаржник в апеляційній скарзі покликається на те, що матеріали справи № 921/597/14-г/10 містять лише копію Статуту ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» у редакції станом на 03.10.2013 року, якому, на думку апелянта, було надано оцінку судом при постановленні судового рішення, редакція Статуту позивача станом на дату укладення спірного договору 09.08.2003 р. - відсутня, відтак вважає, що судове рішення прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, відтак є незаконним та підлягає скасуванню.

Наступною підставою для скасування судового рішення у даній справі є, на думку апелянта, застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин приписів ЦК України, які набрали законної сили з 01.01.2004 р., в той час, коли до спірних правовідносин належало застосовувати ст. 63 ЦК УРСР в редакції 1963 р., відповідно до якої, укладення від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення. При цьому апелянт покликається на правову позицію Верховного Суду України від 10.04.2012 р. у справі № 2/261.

Відтак вважає, що висновки місцевого суду про те, що після укладення спірного правочину, останній не схвалювався позивачем, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та самим змістом оскаржуваного рішення, оскільки після укладення оспорюваного договору ТОВ «Оскар» було сплачено на користь ТВАТ «Агропромтехніка» у повному обсязі 133219,20 грн., а вказані кошти відповідно були прийняті позивачем, що 12.08.2013 р. ТВАТ «Агропромтехніка» було передано, а ТОВ «Оскар» було прийнято за актом приймання-передачі приміщень нежитлові приміщення відповідно до умов договору купівлі-продажу від 09.08.2003 р., що, на думку апелянта, є неодноразовою дією, свідчить про наступне схвалення оспорюваної угоди і, що місцевий суд неправомірно визнав недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р.

Скаржник, як на підставу для скасування судового рішення покликається на те, що згідно витягів з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ від 03.07.2017 р. № , Головою правління та кінцевим бенефіціарним власником позивача ПАТ «Товстенька Агропромтехніка» значиться ОСОБА_9, акціонером позивача, яка ініціювала судову процедуру по визнанню недійсним рішення загальних зборів позивача, оформлених протоколом № 1 від 18.07.2003 р. є гр. ОСОБА_10, в той час, як засновниками ТзОВ «Оскар» значаться гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12, а керівником банкрута - гр. ОСОБА_13, які, на думку апелянта, є пов'язаними особами (акціонером, засновниками та керівниками) та, які з метою уникнення розподілу дивідентів від підприємницької діяльності ТВАТ «Агропромтехніка» між 56 особами, відчужили основні засоби за спірним договором ТОВ «Оскар», в наступному, у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Оскар», зазначені особи, ініціювали справу про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.08.2003 р. з метою уникнення сплати заборгованості кредиторам на загальну суму 636805,71 грн., серед яких державним органам - 247037,38 грн., з яких 245451,38 грн. заборгованість по ЄСВ непогашення якої, у подальшому, призведе до неотримання фізичними особами (колишніми працівниками ТОВ «Оскар») пенсії.

Крім того, апелянт як на підставу своїх доводів покликається на те, що повного тексту оскаржуваного рішення ТзОВ «Оскар» не отримувало, у судовому засіданні 12.08.2014 р. представник ТзОВ «Оскар» участі не брав, про наявність оскаржуваного рішення у справі № 921/597/14-г/10 скаржнику стало відомо лише 04.07.2017 р. після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджує заявою вих. № 01-01/36-20 від 03.07.2017 р. (вх. № 13452 від 04.07.2017 р.).

Разом з тим, апелянт у Заяві про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а. с. 184-186) просить застосувати до спірних правовідносин пропуск позивачем загальних строків позовної давності передбачений ст. 71 ЦК УРСР у редакції 1963 р., який суд, за твердженнями заявника, мав до спірних правовідносин застосовувати самостійно незалежно від заяви сторін відповідно до ст. 75 ЦК УРСР в редакції 1963 р. та відмовити у позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності, при цьому заявник покликається на Роз'яснення Верховного Суду України надані у постанові пленуму «Про судову практику розгляду цивільних справі про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що апелянт/відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар» є юридичною особою, , місцезнаходження юридичної особи: 48683, Тернопільська область, Заліщицький район, село Рожанівка, Україна, що підтверджується витягом з ЄДРЮО, ФОП та ГФ (а. с. 172-177), юридична адреса Товариства - не змінювалася, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Товстенська Агропромтехніка» є юридичною особою, код ЄДРПОУ НОМЕР_3, місцезнаходження юридичної особи: 48630, село Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільської області, Україна, правонаступником перейменованого, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 20.09.2013 р., Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», що підтверджується Статутом ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» (нова редакція) від 03.10.2013 р. (а. с. 53-73), випискою з ЄДРЮО та ФОП серії НОМЕР_1 (а. с. 74), довідкою Державної служби статистики України (а. с. 75) та витягом з ЄДРЮО, ФОП та ГФ (а. с. 167-171).

В першу чергу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дослідивши у судових засіданнях матеріали даної справи, не знайшли свого документального підтвердження покликання апелянта на те, що останній не отримував повного тексту оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав позов до господарського суду Тернопільської області - 13.06.2014 р. (вх. № 613), місцевий суд ухвалою від 16.06.2014 р. у справі № 921/597/14-г/10 порушив провадження та розгляд справи призначив на 04.07.2014 р., про що сторони, в т.ч. відповідач, були належним чином, рекомендованою кореспонденцією, повідомлені про день, час та місце розгляду даної справи, що підтверджується ухвалою місцевого суду (а. с. 1/зворот), яку позивач отримав під розписку - 20.06.2014 р. (а. с. 3), а кореспонденція, яка надсилалася на юридичну адресу відповідача та, яка зазначена у позовній заяві, повернулася 27.06.2014 р. на адресу місцевого суду без вручення адресату з написом на конверті працівником поштового відділення «За відсутністю адресата» (а. с. 4, 5 та 6).

З підстав зазначених в ухвалі місцевого суду від 04.07.2014 р. (а. с. 91-92) розгляд справи відкладено на 22.07.2014 р., про що сторони, в т.ч. відповідач, були належним чином повідомлені, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується ухвалою місцевого суду (а. с. 92/зворот), яку позивач отримав під розписку - 09.07.2014 р. (а. с. 96), а кореспонденція, яка надсилалася на юридичну адресу відповідача, повторно, повернулася 17.07.2014 р. на адресу місцевого суду без вручення адресату з написом на конверті «За зазначеною адресою не проживає» прописом «За відсутністю адресата» (а. с. 93, 94, 95).

З підстав зазначених в ухвалі місцевого суду від 22.07.2014 р. (а. с. 99-100) розгляд справи відкладено на 12.08.2014 р., про що сторони, в т.ч. відповідач, були повідомлені рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується ухвалою місцевого суду (а. с. 100/зворот), яку позивач отримав під розписку - 25.07.2014 р. (а. с. 105), ліквідатор ТзОВ «Оскар» Варяничко С.В., за адресою: АДРЕСА_1 - 28.07.2017 р. (а. с. 101), а кореспонденція, яка надсилалася на юридичну адресу відповідача, втретє, повернулася 04.08.2014 р. на адресу місцевого суду без вручення адресату з написом на конверті «За зазначеною адресою не проживає» прописом «За відсутністю адресата» (а. с. 102, 103, 104).

12.08.2014 р. арбітражний керуючий ТзОВ «Оскар» Варяничко Сергій Валерійович подав місцевому суду клопотання (вх. № 14839 від 12.08.2014 р.) про розгляд справи № 921/597/14-г/10, яка призначена на 12.08.2014 р. об 14 год. 45 хв. - без його участі (а. с. 107).

Місцевий господарський суд, за участю представника позивача, розглянувши справу № 921/597/14-г/10 по суті, ухвалою від 12.08.2014 р. відхилив клопотання позивача про забезпечення позову, ухвалою від 12.08.2014 р. відхилив клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_10 та 12.08.2014 р. постановив рішення у даній справі з урахуванням приписів ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами (а. с. 109-111, 113-114, 115-121).

Повний текст судового рішення у справі № 921/597/14-г/10 був складений та підписаний місцевим судом 18.08.2014 р., надісланий сторонам по-пошті (а. с. 121/зворот), в т.ч. відповідачу - 21.08.2014 р. Кореспонденція з рішенням місцевого суду у даній справі повернулася 03.09.2014 р. на адресу місцевого суду ТзОВ «Оскар» з написом на рекомендованому повідомленні «Відмова адресата від одержання» (а. с. 122, 123).

Отже, відмова ТзОВ «Оскар» від одержання кореспонденції з рішенням місцевого господарського суду, за обставин, які встановлені апеляційним судом в процесі розгляду даної справи, жодним чином не може відноситися на вину місцевого суду та слугувати підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що апелянт був неналежним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи.

Наказом ДСАУ № 28 від 20.03.2013 р. затверджена Інструкція з діловодства в господарських судах України (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції, перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам або іншим учасникам судового процесу.

З матеріалів справи вбачається та зазначено вище у цій постанові, що місцевим судом на адресу позивача та відповідача/апелянта надсилалися ухвали суду у порядку визначеному Інструкцією, що підтверджується штампом суду з відміткою про відправку документа. Відповідачем за юридичною адресою кореспонденція суду не отримувалася та поверталася суду з написом «За зазначеною адресою не проживає» та «За відсутністю адресата», а конверт з рішенням місцевого суду від 12.08.2014 р. - повернутий ТзОВ «Оскар» 03.09.2014 р. на адресу місцевого суду з написом «Відмова адресата від одержання» (а. с. 122, 123).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що 12.08.2014 р. арбітражний керуючий ТзОВ «Оскар» Варяничко Сергій Валерійович подав місцевого господарському суду клопотання (вх. № 14839 від 12.08.2014 р.) про розгляд справи № 921/597/14-г/10, яка призначена на 12.08.2014 р. об 14 год. 45 хв. - без його участі (а. с. 107). Доводи апелянта також спростовуються: Заявою відповідача від 03.07.2017 р. вих. № 02-01/36-20, поданою арбітражним керуючим Демчан Олександром Івановичем місцевому господарському суду 04.07.2017 р. за вх. № 13432, про видачу наказу (а. с. 125-126); Заявою відповідача від 03.07.2017 р. вих. № 02-01/36-27, подана місцевому господарському суду 04.07.2017 р. за вх. № 13453, про заміну сторони правонаступником (а. с. 134-135). Місцевий господарський суд у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником відмовив ухвалою від 06.07.2017 р. у справі № 921/597/14-г/10 (а. с. 131-132).

Отже, за наведених вище обставин, які встановлені судом апеляційної інстанції в процесі розгляду даної справи, є безпідставними покликання апелянта/відповідача про те, що він не отримував судового рішення по даній справі, та, що не був повідомлений про розгляд даної справи місцевим судом, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, відтак не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення відповідно до частини третьої статті 104 ГПК України.

По суті даної справи колегією суддів встановлено наступне.

До господарського суду Тернопільської області 13 червня 2014 року (вх. № 613) звернулося з позовною заявою Публічне акціонерне товариство "Товстенська Агропромтехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" про: вжиття заходів до забезпечення позову та накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" () зазначене в у позовній заяві (п. 1 прохальної частини позову); визнання недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 серпня 2003 року (п. 2 прохальної частини позову); зобов'язання ТзОВ "Оскар" повернути позивачу отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р. (п. 3 прохальної частини позову); зобов'язання Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оскар" 133 249,20 грн. в тому числі ПДВ 20%, сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 серпня 2003 року (п. 4 прохальної частини позову)(а. с. 9-15).

Як вбачається з матеріалів даної справи, місцевий господарський суд, ухвалою від 12.08.2014 року у справі № 921/597/14-г/10 відхилив клопотання ПАТ "Товстенська Агропромтехніка" про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_10, жительку с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області в порядку статті 27 ГПК України та з підстав зазначених в ухвалі господарського суду від 12.08.2014 року у справі № 921/597/14-г/10 відхилив клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар", яке знаходиться за адресою с. Рожанівка вул. Січових Стрільців , 41, Заліщицького району, Тернопільської області.

Згідно статті 1 ГПК України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного Кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга п. 1 ст. 16 ЦК України).

Місцевим судом встановлено, що позивач у справі: Публічне акціонерне товариство " Товстенська Агропромтехніка ", правонаступник перейменованого Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», місцезнаходженням органів управління якого є: с. Рожанівка, Заліщицького району, Тернопільської області, є юридичною особою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку і включена до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код № НОМЕР_3, що підтверджується Довідкою серії НОМЕР_2, виданою Відділом статистики у Заліщицькому районі Тернопільської області, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_1 , виданої Державним реєстратором Демчук М.І., з огляду на наведене, місцевий суд прийшов до правомірного висновку, що позивач, як юридична особа, наділене правом на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

В розумінні статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог та коло осіб, до яких пред'являється позов, визначається позивачем.

Предметом позову позивачем: ПАТ "Товстенська Агропромтехніка " визначено наступні вимоги: визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 серпня 2003 року (п. 2 прохальної частини позову); зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" повернути позивачу отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р. перелік яких зазначено у п. 3 прохальної частини позову; зобов'язання Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехиіка" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оскар" 133 249,20 грн. в тому числі ПДВ 20%, сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 серпня 2003 року (п. 4 прохальної частини позову).

Спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає при зверненні з позовною заявою до суду.

Так як позивач звернувся з позовом до місцевого суду 13.06.2014 р. місцевий суд дійшов правомірного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

Місцевим господарським судом під час розгляду даної справи встановлено, що рішенням Загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка", що оформлені протоколом № 1 від 18.07.2003 р. (а. с. 27-29), вирішено (п. 5 Протоколу): 1) дати згоду голові правління на продаж майна товариства, а саме: основних засобів по ціні не менше залишкової вартості; 2) дати згоду голові правління на продаж майна товариства, а саме: - будівлю (майстерня) під літерою "А" загальною площею 1939,4 кв. м. (внутрішня площа 1776,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (майстерня) під літерою "Б" загальною площею 1127,5 кв. м. (внутрішня площа 1137,1 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (гаражі) під літерою "В" загальною площею 631,4 кв. м. (внутрішня площа 591,9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (котельня) під літерою "Г" загальною площею 228,7 кв. м. (внутрішня площа 366.7кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Д" загальною площею 528,7 кв. м. (внутрішня площа 623,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Е" загальною площею 94,9 кв. м. (внутрішня площа 76,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (склад) під літерою "Ж" загальною площею 115,5 кв. м. (внутрішня площа 98,3 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (прохідна) під літерою "З" загальною площею 72,5 кв. м. (внутрішня площа 102,9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (конюшня) під літерою "К" загальною площею 82,9 кв. м. (внутрішня площа 65,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (насосна) під літерою "Л" загальною площею 14,0 кв. м. (внутрішня площа 10,5 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - будівлю (адмінбудинок) під літерою "М" загальною площею 477,4 кв. м. (внутрішня площа 1140,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, по експертній ціні 111014 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами.

Відповідно до п. 6 цього Протоколу було ухвалено: 1) затвердити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень; 2) уповноважити голову правління ОСОБА_8 укласти та підписати договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі майна товариства (перелік майна той самий, що і у п. 5 Протоколу) по експертній ціні 111014 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами.

Відповідно до зазначеного протоколу № 1 від 18 липня 2003 р., на загальних зборах акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка" 18.07.2003 р. був присутній лише один представник акціонерів, який в сукупності володіє 385 536 акціями, що становить 73,79 % від загального Статутного фонду ТВАТ "Агропромтехніка". Реєстрацію акціонерів Товариства проводила мандатна комісія в складі: голови комісії Нікорук М.В. та голови Товариства - ОСОБА_8, та, що зазначені обставини підтверджуються рішенням господарського суду у справі № 14/29/5022-437/2012 в частині, що не скасована постановою ВГСУ від 16.04.2014 р. та самою цією постановою ВГСУ у справі № 14/29/5022-437/2012.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТВАТ "Агропромтехніка" не дотримана процедура скликання та проведення 18.07.2003 р. Загальних зборів учасників товариства, внаслідок чого порушено корпоративні права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що на підставі рішення загальних зборів акціонерів ТВАТ "Агропромтехніка" від 18.07.2003 року, які оформлено Протоколом № 1, між даним суб'єктом господарювання та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар" 09.08.2003 року було укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який є предметом оскарження у даній справі.

Продаж вказаних нежитлових приміщень здійснено за ціною 133 249,20 (сто тридцять три тисячі двісті сорок дев'ять гривень 20 копійок ), в тому числі ПДВ 20% - 22208,20 (двадцять дві тисячі двісті вісім гривень 20 копійок ) ( п. 1.5. Договору ).

На виконання умов договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 серпня 2003 року (а. с. 16-17), 12 серпня 2003 року сторонами договору було здійснено передачу вказаних в п. 1.1. Договору нежитлових приміщень, про що було складено Акт прийомки-передачі приміщень від 12.08.2003 року (а. с. 18-19).

Місцевий господарський суд у судовому рішенні зазначив, «Оскільки, договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено до набрання чинності Цивільним кодексом України, а відтак до спірних правовідносин застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 р.».

Відповідно до ст. ст. 41, 44, 45, 46, 63, 64, 154 Цивільного кодексу Української РСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво - або багатосторонніми (договори).

У статті 153 ЦК УРСР законодавець вказав, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Із матеріалів справи слідує, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 09.08.2003 року від імені господарського товариства укладений та підписаний головою Правління ОСОБА_8

Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що правомірність рішеннями Загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка", що оформлені Протоколом №1 від 18.07.2003р., було вже предметом судового розгляду.

Так, рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 у справі № 14/29/5022-437/2012, позовні вимоги задоволено частково:

- визнано недійсними пункти 5, 6 рішення загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка", що оформлені протоколом №1 від 18.07.2003 р.;

- визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., укладений між Товстенським відкритим акціонерним товариством "Агропромтехніка" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область,код ЄДРПОУ НОМЕР_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, );

- зобов'язано ТОВ "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, ) повернути Товстенському відкритому акціонерному товариству "Агропромтехніка" (вул. Січових Стрільців, 41, с.Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) отримані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р.: будівлю (майстерня) під літерою "А" загальною площею 1939,4 кв. м. (внутрішня площа 1776,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (майстерня) під літерою "Б" загальною площею 1127,5 кв. м. (внутрішня площа 1137,1 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (гаражі) під літерою "В" загальною площею 631,4 кв. м. (внутрішня площа 591,9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (котельня) під літерою "Г" загальною площею 228,7 кв. м. (внутрішня площа 366.7кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (склад) під літерою "Д" загальною площею 528,7 кв. м. (внутрішня площа 623.8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (склад) під літерою "Е" загальною площею 94,9 кв. м. (внутрішня площа 76,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (склад) під літерою "Ж" загальною площею 115,5 кв. м. (внутрішня площа 98,3 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (прохідна) під літерою "З" загальною площею 72,5 кв. м. (внутрішня площа 102.9 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (конюшня) під літерою "К" загальною площею 82,9 кв. м. (внутрішня площа 65,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (насосна) під літерою "Л" загальною площею 14,0 кв. м. (внутрішня площа 10,5 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будівлю (адмінбудинок) під літерою "М" загальною площею 477,4 кв. м. (внутрішня площа 1140,2 кв. м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- зобов'язано Товстенське відкрите акціонерне товариство "Агропромтехніка" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оскар" (АДРЕСА_2, Заліщицький район, Тернопільська область, ) 133 249,20 грн., сплачених за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р.;

- в решті позовних вимог провадження у справі припинено (а. с. 37-45).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 р. рішення господарського суду Тернопільської області від 04.07.2012 року у справі № 14/29/5022-437/2012 було залишено без змін (а. с. 30-36).

Постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 р. у справі № 14/29/5022-437/2012, касаційну скаргу ТзОВ "Оскар" задоволено частково: постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06 лютого 2014 року та рішення Господарського суду Тернопільської області від 04 липня 2012 року у справі №14/29/5022-437/2012 в частині вимог ОСОБА_10 до Товстенського Відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та в частині розподілу судових витрат скасовано, справу № 14/29/5022-437/2012 в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області (а. с. 20-26).

Як вбачається з матеріалів даної справи, ухвалою місцевого суду від 12 травня 2014 року справу №14/29/5022-437/2012 за позовом: ОСОБА_10, до відповідача 1: Товстенського відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка", відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" та відповідача 3: Солоненської сільської ради, в частині вимог ОСОБА_10 до Товстенського Відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та в частині розподілу судових витрат місцевий суд прийняв до провадження. За наслідками нового розгляду вищевказаної судової справи, рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.06.2014 р. у справі № 14/29/5022-437/2011 в частині позовних вимог ОСОБА_10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08. 2003 року, укладеного між Товстенським ВАТ "Агропромтехніка" та ТзОВ "Оскар".

Публічне акціонерне товариство "Товстенська Агропромтехніка" (правонаступник перейменованого Товстенського ВАТ «Агропромтехніка») (Продавець) просить визнати недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар" 09 серпня 2003 року.

Місцевий суд врахував, що на підставі рішення загальних зборів акціонерів Товстенського ВАТ "Агропромтехніка" від 18.07.2003 року між даним суб'єктом господарювання та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар" 09.08.2003 року було укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, зазначених у Протоколі № 1.

Колегія суддів в повному обсязі погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки інших підстав для укладення спірного договору апелянтом не наведено, в матеріалах справи інші підстави для укладення цього договору, крім як Протокол № 1 Загальних зборів акціонерів Товстенського ВАТ "Агропромтехніка" від 18.07.2003 року, про що чітко зазначено у преамбулі (вступній частині) цього договору (а. с. 16) - відсутні.

При цьому місцевий суд зазначив, що приймаючи до уваги імперативну норму, викладену у ч. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, судом досліджується відповідність даної угоди вимогам законодавства, яке діяло на час її укладення.

Як зазначено місцевим господарським судом, так, оскаржуваний договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено до набрання чинності Цивільним кодексом України, а відтак до спірних правовідносин судом застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 р.

Відповідно до ст. ст. 41, 44, 45, 46, 63, 64, 154 Цивільного кодексу Української РСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво - або багатосторонніми (договори).

У статті 153 ЦК УРСР законодавець вказав, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Із матеріалів справи слідує, що договір купівлі - продажу нежитлових приміщень 09.08.2003 року від імені господарського товариства укладений та підписаний головою Правління ОСОБА_8

При цьому місцевий суд врахував, що на час укладання спірної угоди, статутний фонд товариства становив 130 620,00 грн., в той час як продаж майна за Договором було здійснено за 133 249,20 грн., що перевищує суму статутного фонду.

Колегією суддів в цій частині досліджувався Статут Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка» у редакції від 08.06.2000 року, зареєстровано Заліщицькою районною державною адміністрацією, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а. с. 211-221), чинній на дату укладення спірного договору, та встановив, що п. 5.1. цього Статуту передбачено наступне: «5.1. Статутний фонд Товариства складає 130 620,00 грн. (Сто тридцять тисяч шістсот двадцять гривень)»(а. с. 214), що відповідає висновку місцевого суду викладеному у мотивувальній частині судового рішення, яке оскаржується.

Місцевим судом встановлено, що підставою для вчинення вказаних дій даною посадовою особою, як вбачається із преамбули договору, слугувало рішення загальних зборів акціонерів ТВАТ від 18.07.2003 року, якими було надано голові правління згоду на продаж майна Товариства, уповноважено його укласти та підписати договір купівлі-продажу, відповідний акт прийому - передачі та затверджено дану угоду (п. 5 та п. 6 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів від 18.07.2003 року), тобто акціонерами реалізовано повноваження, які обумовлені пунктом 7.2.1 Статуту ТВАТ "Агропромтехніка" та ст. 41 Закону України "Про господарські товариства".

Колегією суддів в цій частині досліджувався Статут Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», тобто ТВАТ «Агропромтехніка» у редакції, державна реєстрація якого проведена: 08.06.2000 року Заліщицькою районною державною адміністрацією, копія якого подана представником позивача та знаходиться в матеріалах справи (а. с. 211-221), оригінал досліджувався у судовому засіданні 27.09.2017 р., тобто у редакції чинній на дату укладення спірного договору, та встановив, що п. 7.2.1. цього Статуту, серед іншого, передбачено, що до компетенції загальних зборів належать: затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує на 30% розмір статутного фонду. (а. с. 216), а п. 7.2. Статуту у редакції від 08.06.2000 р. визначено, що вищим органом Товариства є загальні збори акціонерів.

Отже, висновки місцевого господарського суду в цій частині відповідають викладеному у п. 7.2.1. Статуту ТВАТ «Агропромтехніка» у редакції від 08.06.2000 року, яка була чинною на час укладення спірного договору.

Рішеннями судів у справі № 14/29/5022-437/1012, в частині визнання недійсними пунктів 5 та 6 рішення загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», що оформлені протоколом № 1 від 18.07.2003 р., що не були скасовані ВГСУ постановою від 16.04.2014 р., встановлено, що при цьому позивачем недотримана процедура скликання та проведення 18.07.2003 р. загальних зборів учасників товариства, внаслідок чого порушено корпоративні права акціонерів, в цій частині набрали законної сили.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2014 року у справі № 14/29/5022-437/2012, скасовано частково постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 р. у даній справі, залишено без змін постанову в частині визнання недійсними п. 5 та п. 6 рішення Загальних зборів акціонерів Товстенського ВАТ «Агропромтехніка», що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищезазначеними рішеннями судів визнано недійсними, як такі, що не грунтуються на законі: п. 5 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів, що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р., яким було вирішено: 1) дати згоду голові правління на продаж майна товариства, а саме: основних засобів по ціні не менше залишкової вартості; 2) дати згоду голові правління на продаж майна товариства згідно переліку по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами, та п. 6 цього Протоколу, яким загальні збори ухвалили: 1) затвердити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень; 2) уповноважити голову правління ОСОБА_8 укласти та підписати договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі майна товариства (перелік майна аналогічний п. 5 Протоколу) по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами.

Вказані вище факти, встановлені судовими рішеннями, в цій частині набрали законної сили, є преюдиціальними та доказуванню не підлягають (ст. 35 ГПК України).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що «В той же час, рішення загальних зборів, які уповноважували голову правління на вчинення відповідних дій по укладенню та підписанню спірного правочину визнані судом недійсними з моменту їхнього прийняття як такі що не ґрунтуються на законі, а відтак слугувати підставою для укладення спірного правочину вони не могли».

В свою чергу, угода, укладена представником юридичної особи без належних повноважень на її укладення або з перевищенням цих повноважень, відповідно до п. 9.1 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.99 № 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" (далі - Роз'яснення), повинна бути визнана судом недійсною як така, що не відповідає вимогам закону.

При цьому суд враховує, що в силу статті 63 ЦК УРСР угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою.

Водночас суд зазначає, що всупереч ст.ст. 32-34 ГПК України, господарським товариством до матеріалів справи не долучено жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на те, що спірний правочин вже після його укладення схвалювався вищим органом акціонерного товариства.

Передача спірного майна за актом приймання-передачі від 12.08.2003 р. та оплата коштів за договором у сумі 133249,20 грн., які відбулися до скасування судовими рішеннями п. п. 5, 6 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів, що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р., не може вважатися наступним схваленням спірного договору, оскільки зазначені пункти визнано недійсними, як такі, що не грунтуються на законі, а після судових рішень у справі № 14/29/5022-437/2012, жодного схвалення спірного договору вищим органом ТВАТ «Агропромтехніка» не відбулося, суду апелянтом таких доказів не представлено.

В силу ч.1 ст. 48 Цивільного кодексу УРСР угода, яка не відповідає вимогам закону, є недійсною.

Згідно зі ст.59 ЦК УРСР угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення та її дія припиняється на майбутнє.

У пункті 3 Роз'яснення ВГСУ зазначив, що угоди, які містять порушення закону, не породжують будь-яких бажаних сторонами результатів, незалежно від рішення суду і волі сторін та їх вини в укладенні протизаконної угоди. Правові наслідки таких угод настають лише у вигляді повернення сторін у початковий стан або в інших формах, передбачених законом.

За правилами, що викладені у ч.2 ст.48 Цивільного кодексу УРСР, по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., та застосування до контрагентів даної угоди правових наслідків недійсності правочину у вигляді двохсторонньої реституції.

При цьому суд зазначає що аналогічні за змістом висновки щодо подібних правовідносин висловлені і Вищим господарським судом України при вирішенні спору у справі № 7/132- 2202 (копія постанови у справі).

З вищенаведеного вбачається, що місцевий суд, постановляючи судове рішення у даній справі, до спірних правовідносин застосував приписи статей ЦК України у редакції 1963 року, які були чинними на час укладення договору, відтак твердження апелянта, що суд застосовував до спірних правовідносин норми права, які набрали чинності з 01.01.2004 р., є безпідставними.

Є необґрунтованими покликання апелянта на те, що місцевий суд, при постановленні судового рішення, надав правову оцінку Статуту ПАТ «Агропромтехніка» у редакції 2013 р., оскільки висновки суду наведені в мотивувальній частині, що стосуються правової оцінки статутних документів позивача, відповідають пунктам Статуту ТВАТ «Агропромтехніка» у редакції від 08.06.2000 року (а. с. 211-221), тобто у редакції чинній на дату укладення спірного договору, про що зазначено вище у цій постанові.

Наявність в матеріалах даної справи копії статуту Публічного акціонерного товариства «Товстенська Агропромтехніка» (нова редакція) від 03.10.2013 р., яким позивач підтверджував своє правонаступництво перейменованого Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», не може свідчити про те, що місцевий суд не оглядав у судовому засіданні та не досліджував статуту Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», оскільки з тексту судового рішення, його мотивувальної частини, вбачається, що судом правова оцінка надавалася власне пунктам статуту ТВАТ «Агропромтехніка», а не на статуту Публічного акціонерного товариства «Товстенська Агропромтехніка».

Щодо Заяви апелянта про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а. с. 184-186), так як на думку апелянта, до спірних правовідносин належало застосовувати приписи ст. 71 ЦК УРСР у редакції 1963 р., і який суд, за твердженнями заявника, мав до спірних правовідносин застосовувати самостійно незалежно від заяви сторін відповідно до ст. 75 ЦК УРСР в редакції 1963 р. та відмовити у позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності, оскільки останній сплив 09.08.2006 р., то зазначена заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., передбачено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовуються позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Статтею 71 ЦК УРСР в редакції 1963 р. було передбачено загальний строк для захисту права особи, право якого порушено (позовна давність), встановлюється у три роки.

Відповідно до ст. 75 ЦК УРСР, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Відповідно до статті 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Виключення із цього правила, а також підстави призупинення і переривання перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 даного Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано апелянтом належними та допустимими доказами в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, позивач про порушення свого права, тобто про те, що п. 5 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів, що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р., яким було вирішено: 1) дати згоду голові правління на продаж майна товариства, а саме: основних засобів по ціні не менше залишкової вартості; 2) дати згоду голові правління на продаж майна товариства згідно переліку по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами, та п. 6 цього Протоколу, яким загальні збори ухвалили: 1) затвердити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень; 2) уповноважити голову правління ОСОБА_8 укласти та підписати договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі майна товариства (перелік майна аналогічний п. 5 Протоколу) по експертній ціні 111014,00 грн. із терміном оплати до 3 років із можливістю розрахунку вексельними платежами - не ґрунтуються на законі та, які, були визнані судовими рішеннями у справі № 14/29/5022-437/1012 недійсними і в цій частині судові рішення набрали законної сили, дізнався та міг дізнатися з відповідних судових рішень у справі у справі № 14/29/5022-437/1012, у якій Товстенське відкрите акціонерне товариство «Агропромтехніка» був одним з відповідачів, тобто з 04 липня 2012 року (а. с. 37-45), відтак колегія суддів погоджується з твердженнями позивача, що з того самого часу він довідався про недійсність з моменту укладення договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., що теж був предметом оскарження у цій справі, а так як Вищим господарським судом України постановою від 16.04.2014 р. скасовано попередні рішення судів першої та другої інстанцій в частині визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 09.08.2003 р., у позивача виникло право на звернення до господарського суду з вимогою про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, відтак останній звернувся з позовом до суду 13.06.2014 р., тим більше, що як правомірно зазначив місцевий суд у судовому рішенні, пункти 5 та 6 рішення загальних зборів акціонерів Товстенського відкритого акціонерного товариства «Агропромтехніка», що оформлені протоколом № 1 від 18.07.2003 р. - визнані недійсними з моменту їхнього прийняття як такі, що не ґрунтуються на законі, відтак слугували підставою для укладення спірного правочину вони не могли.

За наведених вище обставин, позивач не пропустив загального строку позовної давності.

Викладене апелянтом у заяві про застосування наслідків спливу строку позовної давності та наступне схвалення спірного договору носить скоріше теоретичний характер, жодними належними та допустимими доказами, зазначені у заяві апелянтом обставини не обґрунтовані, тим більше, що апелянт/відповідач, який був стороною у справі № 14/29/5022-437/2012, не доводив спливу строків позовної давності під час розгляду цього ж предмету спору у справі № 14/29/5022-437/2012 за позовом ОСОБА_10 до Товстенського ВАТ «Агпромтехніка», до ТзОВ «Оскар», до Солоненської сільської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення виконкому сільської ради.

Є надуманим твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що спірний договір не був укладеним на підставі пунктів 5 та 6 Протоколу № 1 Загальних зборів акціонерів, що оформлені Протоколом № 1 від 18.07.2003 р., оскільки по-перше, вказане випливає з преамбули самого договору, який є предметом спору у даній справі (а.с. 16-17), по-друге, у постанові ВГС України від 16.04.2014 р. у справі № 14/29/5022-437/2012 встановлено, що «Вказаний договір був підписаний зі сторони відповідача Головою правління ТВАТ «Агропромтехніка» ОСОБА_8, який діяв на підставі оскаржуваних рішень загальних зборів акціонерів ТВАТ «Агропромтехніка» від 18.07.03».

Слід також зазначити, що є недоведеними належними та допустимими доказами в розумінні статей 33 та 34 ГПК України покликання апелянта, що так як головою правління та кінцевим бенефіціарним власником позивача ПАТ «Товстенька Агропромтехніка» значиться ОСОБА_9, акціонером позивача, яка ініціювала судову процедуру по визнанню недійсним рішення загальних зборів позивача, оформлених протоколом № 1 від 18.07.2003 р. гр. ОСОБА_10, в той час, як засновниками ТзОВ «Оскар» значаться гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_10, а керівником банкрута - гр. ОСОБА_13, останні є пов'язаними особами (акціонером, засновниками та керівниками) та, які з метою уникнення розподілу дивідентів від підприємницької діяльності ТВАТ «Агропромтехніка» між 56 особами, відчужили основні засоби за спірним договором ТОВ «Оскар», в наступному, у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Оскар», ініціювали справу про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.08.2003 р. з метою уникнення сплати заборгованості кредиторам на загальну суму 636805,71 грн., серед яких державним органам - 247037,38 грн., з яких 245451,38 грн. заборгованість по ЄСВ непогашення якої, у подальшому, призведе до неотримання фізичними особами (колишніми працівниками ТОВ «Оскар») пенсії, оскільки зазначені апелянтом обставини не підтверджуються витягами з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ: ПАТ «Товстенська Агропромтехніка» та ТзОВ «Оскар», які видані станом на 03.07.2017 р. та, відповідно, станом на 09.07.2017 р. (а. с. 167-171, 172-177), оскільки у цих витягах не зазначено про пов'язаність осіб, уникнення розподілу дивідентів та кошти кредитора на загальну суму 636805,71 грн., не зазначено у витягах про виплату пенсій фізичним особам колишнім працівникам ТзОВ «Оскар». Інших доказів апелянт суду не представив.

Інші твердження апелянта/відповідача, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищенаведеного в сукупності, дослідивши матеріали даної справи та з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення даного спору, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року у справі № 921/597/14-г/10 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин

27.09.2017 р. в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 02.10.2017 р.