РІШЕННЯ

09 жовтня 2017 року Справа № 913/657/17

Провадження №13/913/657/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт", м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 14 260 186 грн 34 коп.

Суддя Яресько Б.В.

Секретар судового засідання Богуславська Є.В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 04.05.2017 року.

від відповідача: не прибув.

Обставини справи: позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт", м. Київ, заявлено позовні вимоги:

- стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" () грошові кошти в сумі 14 260 186 грн 34 коп., які складаються з заборгованості за депозитом в сумі 9 849 390 грн 00 коп., та частини заборгованості зі сплати процентів за договором банківського вкладу "Стандарт" №197349/ГО-1289 від 29.10.2014 р. за період з 09.12.2015 по 16.05.2017 р. в сумі 4 410 796 грн 34 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" () суму 213 902 грн 80 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Справа порушена 10.08.2017 р. та розгляд справи призначено на 14.09.2017 р.

14.09.2017 р. у судове засідання прибули представник позивача та представник відповідача.

Представниками сторін вимоги ухвали Господарського суду Луганської області від 10.08.2017 р. не виконано.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14 вересня 2017 року задоволено клопотання відповідача від 13.09.2017 р. про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

28.09.2017 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ "УКР/ІН/КОМ" за якою не погоджується із заявленим позовом та просить суд розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами та відмовити ТОВ "Прайм Фінексперт" в задоволенні позову.

28.09.2017 р. у судове засідання прибув представник позивача, розгляд справи було відкладено на 09.10.2017 р.

09.10.2017 р. у судове засідання прибув представник позивача. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Позивачем надані пояснення на заперечення відповідача.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, участі свого представника у судовому засіданні не забезпечив.

Оскільки неявка на судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд встановив наступне:

29.10.2014 р. між ОСОБА_2 акціонерним товариством «Український інноваційний банк» правонаступником якого є відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АЛЬВЕДЕН-3000» був укладений договір банківського вкладу Стандарт № 197349/ГО-1289.

Відповідно до п.1.1 договору вкладник перераховує банку безготівкові кошти в сумі 81493590,00 грн. (депозитний вклад), а останній приймає та зараховує вказані кошти на вкладний (депозитний) рахунок № 0043 та зобовязується виплатити вкладнику суму депозитного вкладу і проценти в строк, на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2 договору банк нараховує та виплачує вкладникові проценти на фактичну суму депозитного вкладу із розрахунку 22% річних.

Згідно п. 2.4 договору, виплата нарахованих процентів вкладнику здійснюється щомісячно в перший операційний день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено нарахування процентів, шляхом перерахування нарахованих процентів на поточний рахунок вкладника, зазначений в розділі 13 цього договору. Якщо день виплати нарахованих процентів припадає на вихідний (неробочий) день, то виплата нарахований процентів переноситься на перший наступний за ним операційний день.

Згідно п. 3.1 договору вкладник передає банку депозитний вклад на строк з 29 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2015 року. Днем повернення депозитного вкладу вважається 31 жовтня 2015 року.

Додатковою угодою №1 від 20.05.2015 року до договору № 197349/ГО-1289 сторони домовилися, зменшити з 20 травня 2015 року суму вкладу на 11484500,00 грн., без застосування умов, передбачених п. 2.5 договору.

Додатковою угодою №2 від 25.05.2015 до договору № 197349/ГО-1289 сторони встановили, що починаючи з 01 травня 2015 року банк нараховує та виплачує вкладникові проценти на фактичну суму депозитного вкладу, виходячи з процентної ставки 28,0% річних.

Згідно п.1.1 додатковою угоди №3 від 10.08.2015 до договору № 197349/ГО-1289 сторони домовилися продовжити строк дії договору до 11 серпня 2016 року. Днем повернення депозитного вкладу вважається 11 серпня 2016 року.

Згідно п. 1.2 сторони визначили, що починаючи з 10 серпня 2015 року, банк нараховує та виплачує вкладникові проценти на фактичну суму депозитного вкладу, виходячи з процентної ставки 28,0% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, виписки по особовим рахункам ТОВ Альведен-3000 вбачається, що вкладником, на виконання умов договору, 30.10.2014 року на депозитний рахунок №0043 були перераховані кошти в сумі 81493590,00 грн.

Заборгованість відповідача по поверненню суми депозиту складає 9849390,00 грн., крім того відповідачем не сплачені відсотки за період з 01.12.2015 р. по 16.12.2017 р. в сумі 6097796,34 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 31.10.2016 р. у справі № 913/1042/16 задоволено позов ТОВ «Альведен-3000» та прийнято рішення стягнути з відповідача суму 1687000,00 грн що є заборгованістю по сплаті процентів за договором банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289 від 29.10.2014 року за період з 01.11.2015 по 09.12.2015 р.

16.05.2017 р. між ТОВ «Альведен-3000» та позивачем по справі товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» був укладений договір факторингу № Ф-16-05/2017-2 за яким ТОВ «Альведен-3000» відступило позивачу своє право грошової вимоги до відповідача, яке виникло відповідно до договору банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289 від 29.10.2014 року та рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2016 у справі № 913/1042/16 на суму 15972491,34 грн., яка складається з суми депозиту 9849390,00 грн, та відсотків за період 01.11.2015 по 16.05.2017 в розмірі 6097796,34 грн та суми судового збору 25305,00 грн.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області 05.08.2017 р. (згідно штампу на конверті в якому надійшла позовна заява) з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" () на свою користь грошові кошти в сумі 14 260 186 грн 34 коп., які складаються з заборгованості за депозитом в сумі 9 849 390 грн 00 коп., та частини заборгованості зі сплати процентів за договором банківського вкладу "Стандарт" №197349/ГО-1289 від 29.10.2014 р. за період з 09.12.2015 по 16.05.2017 р. в сумі 4 410 796 грн 34 коп. Свої вимоги за позовом позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобовязань за договором банківського вкладу "Стандарт" №197349/ГО-1289 від 29.10.2014р.

Відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Відповідач зокрема зазначає, що 24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 934 "Про віднесення ОСОБА_2 акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в свою чергу прийнято рішення від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк"" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", внаслідок чого банк не здійснює задоволення вимог вкладників та інших кредиторів. Тому, ПАТ "Укрінбанк", правонаступником якого є ПАТ "Українська інноваційна компанія", не мав законних підстав та повноважень для задоволення вимог позивача. 22.03.2016 Правлінням Національного банку України винесено постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк". На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Задоволення вимог кредиторів ПАТ "Укрінбанк" має здійснюватися Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, рішенням загальних зборів від 13.07.2016, що оформлене протоколом № 1 позачергових загальних зборів акціонерів, назву ПАТ "Укрінбанк" змінено на ПАТ "Укрінком", змінено види діяльності товариства, зокрема, виключено вид діяльності "Діяльність комерційних банків", код КВЕД 64.19 "Інші види грошового посередництва" та визначено основним видом діяльності 68.20 "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна", таким чином ПАТ "Укрінком" (правонаступник ПАТ "Укрінбанк") розпочав діяти лише з 13.07.2016 як юридична особа, діяльність якої не пов'язана із діяльністю комерційних банків. Тобто, з 13.07.2016 ПАТ "Укрінбанк", як банківської установи не існує, та він не має доступу до банківських рахунків клієнтів.

Відповідач також зазначає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не передав йому реєстр кредиторів та реєстр відшкодувань вкладникам що також унеможливлює задоволення вимог позивача.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 31.10.2016 р. у справі № 913/1042/16 задоволено позов ТОВ «Альведен-3000» та прийнято рішення стягнути з відповідача суму 1687000,00 грн що є заборгованістю по сплаті процентів за договором банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289 від 29.10.2014 року за період з 01.11.2015 по 09.12.2015 р. Рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, обставини щодо укладення та виконання договору банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289 від 29.10.2014 року сторонами вже були встановлені судом.

Відповідач не надав суду доказів виконання ним своїх зобовязань за договором банківського вкладу «Стандарт» № 197349/ГО-1289 від 29.10.2014 року після набрання законної сили рішенням суду по справі № 913/1042/16.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1, 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Отже, фізична або юридична особа, яка внесла кошти на депозит в установі банку, є кредитором банку з майновими вимогами щодо одержання процентів або іншого доходу, обумовленого договором банківського вкладу, за користування банком грошовими коштами вкладника, а також повернення суми вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) або на першу вимогу вкладника.

Згідно з частиною 3 статті 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

У частині ж першій пункту 1 статті 1061 ЦК України зазначено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за депозитом в сумі 9 849 390 грн 00 коп., та частини заборгованості зі сплати процентів за договором банківського вкладу "Стандарт" №197349/ГО-1289 від 29.10.2014 р. за період з 09.12.2015 по 16.05.2017 р. в сумі 4 410 796 грн 34 коп. є обґрунтованими.

Стосовно доводів відповідача суд зазначає наступне:

24.12.2015 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Національного банку України № 934 "Про віднесення ОСОБА_2 акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" було прийнято рішення від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Національним банком України було прийнято постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінком", на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.03.2016 № 385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Акціонерами та вкладниками ПАТ "Укрінбанк" було ініційовано адміністративні судові процеси (№ 826/1162/16 та № 826/5325/16) щодо визнання протиправними та скасування вказаних постанов Національного банку України та рішень Фонду. Відповідними судовими рішеннями було визнано протиправними та скасовані вказані постанови Національного банку України та рішення Фонду. Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, яка набрала законної сили 14.04.2016 згідно ухвали Київського адміністративного апеляційного суду у справі № 826/1162/16, визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", визнано незаконним та скасоване рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", зобов'язано Національний банк України надати термін в 95 днів для відновлення платоспроможності ПАТ "Укрінбанк". Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016, яка набрала законної сили 31.08.2016 згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/5325/16, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк" з моменту її прийняття, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 382 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український інноваційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" з моменту його прийняття, зобов'язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ "Український інноваційний банк" в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк".

Станом на дату вирішення цієї справи судові рішення в адміністративних справах № 826/1162/16 та № 826/5325/16 набрали законної сили.

Таким чином, на дату вирішення цього спору позивач не може захистити свої права через механізми, запроваджені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку із скасуванням у судовому порядку постанов Правління Національного банку України про запровадження тимчасової адміністрації і ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк".

Повернення ПАТ "Українська інноваційна компанія", як правонаступником, грошових коштів не потребує наявності банківської ліцензії. Обраний позивачем спосіб захисту про стягнення грошових коштів з відповідача визнається судом правомірним.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, у звязку з чим позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ" до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про стягнення 14260186 грн 34 коп. задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3а, фактична адреса: м. Київ, Вознесенський узвіз, 10а, ідентифікаційний код 05839888 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", м. Київ, Хрестовий провулок, 2, офіс 108, ідентифікаційний код 40071297 заборгованість за депозитом в сумі 9849390 грн 00 коп., та частини заборгованості зі сплати процентів за договором банківського вкладу "Стандарт" №197349/ГО-1289 від 29.10.2014 р. за період з 09.12.2015 по 16.05.2017 р. в сумі 4410796 грн 34 коп., наказ видати.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано - 12.10.2017.

Суддя Б.В.Яресько