КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 911/3160/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Гончарова С.А.

за участю представників:

від позивача 1: не з'явились;

від позивача 2: не з'явились;

від відповідача: Грачова А.В. - представник за довіреністю № б/н від 05.07.17; ОСОБА_3 - (директор ТОВ „Еко-Сервіс" - паспорт, серія ТТ № 220541, виданий Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві 12.03.2014);

від третьої особи 1: Науменко Г.В. - представник за довіреністю б/н від 23.01.2014;

від третьої особи 2: Аврамчук В.І. представник за довіреністю № б/н від 29.09.17;

від прокуратури: Батюк І.В. представник за довіреністю № 042854 від 15.04.16;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс"

на рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015

у справі № 911/3160/15 (суддя: Кошик А.Ю.)

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області та Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Еко-Сервіс"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7 (третя особа 1),

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства" (третя особа 2),

про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області (надалі - позивач 1) та Глибоцької сільської ради Бориспільського району (надалі - позивач 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.09.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" на користь держави в особі Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області 76 875 732,20 грн - шкоди, зумовленої засміченням земельної ділянки; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" в доход Державного бюджету України 73 080 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що відповідач користується полігоном для розміщення твердих побутових відходів на відповідній правовій підставі, а тому, на думку апелянта, останній не міг завдати шкоди правомірним користуванням переданим в оренду полігоном. За доводами апелянта, суд першої інстанції також не врахував ту обставину, що відповідно до акту № А462/169 від 20.12.2013 шкоду нанесено громадянці ОСОБА_7, тоді як прокуратура звернулась з позовом у даній справі за захистом інтересів держави. Окрім цього, апелянт вважає, що суд першої інстанції мав залучити співвідповідачем орендодавця полігону.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" на рішення Господарського суду Київській області від 29.09.2015 у справі № 911/3160/15 було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Справа розглядалася різними складами суду.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 було призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручалося Київському науково - дослідному інституту судових експертиз, а також зупинялося провадження по справі до закінчення експертних досліджень і отримання судом висновків експертів, призначалась також додаткова експертиза у даній справі.

Апеляційне провадження у даній справі неодноразово поновлювалось та зупинялось, зокрема, для розгляду клопотань судового експерта, які надходили до суду апеляційної інстанції для їх вирішення судом.

До Київського апеляційного господарського суду від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення комплексної земельно-технічної та інженерно-екологічної експертизи та матеріали справи № 911/3160/15.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

29.09.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів суду від відповідача надійшли пояснення про розмір судових витрат, сплачених відповідачем на проведення експертиз та клопотання про відшкодування витрат, пов'язаних із наданням послуг адвоката у розмірі 50 000,00 грн.

У зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.08.2017, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Гаврилюк О.М., Гончаров С.А., вказана судова колегія ухвалою від 31.08.2017 прийняла апеляційну скаргу у даній справі до свого провадження, розглянула її по суті та ухвалила постанову у даній справі.

В судовому засіданні 03.10.2017 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні 03.10.2017 представники відповідача апеляційну скаргу у даній справі підтримали, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про відмову в позові. Також зазначили, що підтримують клопотання від 31.10.2016 про залучення у даній справі співвідповідача, тоді як клопотання про зупинення провадження у даній справі не підтримують.

Представник прокуратури в судовому засіданні 03.10.2017 проти задоволення апеляційної скарги у даній справі заперечила, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заперечила проти задоволення клопотання про залучення у даній справі співвідповідача.

В судовому засіданні 03.10.2017 представник третьої особи 1 заперечила проти задоволення апеляційної скарги у даній справі, підтримала позицію прокуратури щодо клопотань, заявлених відповідачем.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні 03.10.2017 підтримала апеляційну скаргу у даній справі, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про відмову в позові.

Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про залучення у даній справі співвідповідача не підлягає задоволенню в розумінні ст.ст. 29, 101 ГПК України, з огляду на наступне.

Дане клопотання про залучення Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" як відповідача обґрунтоване тим, що ТОВ «Еко-Сервіс» фактично є лише орендарем полігону твердих побутових відходів, тоді як землекористувачем є саме Комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства", а тому, на думку апелянта, полігон був частково збудований саме Комунальним підприємством "Виробниче управління комунального господарства". Тоді як позов прокуратурою було заявлено саме до орендаря полігону, більше того, в актах на підставі яких прокуратура просить стягнути шкоду також зазначається орендар - ТОВ «Еко-Сервіс». Суд апеляційної інстанції зазначає, що дана юридична особа є учасником апеляційного провадження у якості третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представники позивачів 1, 2 в судове засідання 03.10.2017 не заявились, про час тат місце судового засідання повідомлені належним чином. При цьому 02.10.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів суду від позивача 2 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника сторони. Вказана заява була задоволена судом апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку за відсутності позивача 1 (який двічі на з'являвся на останні два судові засідання), який був належним чином повідомлені про час та місце судового засідання (про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення стороні ухвали суду) за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши присутніх представників учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у Бориспільського виробничого управління комунального господарства на підставі Державного акта серії ІІ-КВ № 002478 на праві постійного користування перебуває земельна ділянка площею 6,0382 га, що розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району.

На зазначеній земельній ділянці розташований недобудований полігон ТПВ. Відповідно до умов договору від 26.10.2002 вказаний об'єкт Бориспільським виробничим управлінням комунального господарства надано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» (надалі - договір оренди).

Пунктом 2 вказаного договору оренди визначено, що метою оренди недобудованого полігону ТПВ є добудова полігону, проведення заключних експертиз по проекту та експлуатація полігону у відповідності з діючим законодавством до його рекультивації, проведення рекультивації полігону після закінчення його експлуатації. Договір оренди укладений терміном на 20 років (п. 4.1.).

В січні 2014 року Прокуратурою Київської області було проведено перевірку дотримання вимог земельного та природоохоронного законодавства під час використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» земельної ділянки, площею 6,6467 га для розміщення та функціонування полігону твердих побутових відходів на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району.

За результатами перевірки, відповідно до постанови від 24.01.2014 із залученням органів державного контролю, було встановлено, що відповідно до акту перевірки від 20.12.2013 № А462/169, акту обстеження земельної ділянки від 20.12.2013 № 04-19/98 Державної інспекції сільського господарства в Київській області та акту перевірки від 24.01.2014 б/н Державної екологічної інспекції у Київській області встановлено, що ТОВ «Еко-Сервіс» фактично самовільно займає земельну ділянку площею 6,6467 га під розміщення сміттєзвалища на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, оскільки вказана земельна ділянка, яку використовує ТОВ «Еко-Сервіс», накладається на частину земельної ділянки (площею 8,76 га), яка належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-КВ № НОМЕР_2, зареєстрованого 10.07.2001 за № 134, (кадастровий номер НОМЕР_1).

За вчинене адміністративне правопорушення директора ТОВ «Еко-Сервіс» ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено протокол від 24.01.2014 № 0002, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.01.2014 № 002.

Крім того, директору ТОВ «Еко-Сервіс» ОСОБА_3 внесено припис від 27.01.2014 № П 2/127 про усунення порушень вимог земельного законодавства, яким зобов'язано Товариство ліквідувати виявлене засмічення.

Крім того, перевіркою, проведеною Державною екологічною інспекцією в Київській області та Державною інспекцією сільського господарства в Київській області встановлено, що згідно з протоколом жеребкування (розіграшу номерів) земельних ділянок (паїв) згідно схеми розпаювання земель колективної власності КСП «Бориспільське» по землях, що розташовані на території Глибоцької сільської ради серед власників сертифікатів КСП «Бориспільського, затвердженого протоколом загальних зборів КСП «Бориспільське» № 3 від 16.05.2000 ОСОБА_7 отримала земельну ділянку за № 195 згідно схеми паювання земель, площею біля 8 га на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району.

У подальшому, на підставі рішення Глибоцької сільської ради від 23.03.2001 № 33 ОСОБА_7 відведено вказану земельну ділянку площею 8,76 га на території Глибоцької сільської ради, про що видано Державний акт на право власності на землю серії ІІІ-КВ № НОМЕР_2, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 134 від 10.07.2001. Згідно з витягом із державного реєстру земель за № 1384 від 05.08.2010 вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

Так, за доводами прокуратури шляхом винесення зазначеної вище земельної ділянки ОСОБА_7 на місцевості (в натуру) встановлено, що ТОВ «Еко-Сервіс», зайнято частину вищевказаної земельної ділянки площею 6,6467 га шляхом розміщення полігону ТПВ, зокрема, огороджено її та розміщено тверді побутові відходи на ній.

Крім того, за даними управління Держземагентства у Бориспільському районі та матеріалів проекту землеустрою (розробленого ДП «Київський регіональний центр державного земельного кадастру»), затвердженого рішенням Київської обласної ради від 05.12.2001 № 305-18-ХХІІ, на підставі якого видано Державний акт серії ІІ-КВ № 002478 на право постійного користування комунальним підприємством земельною ділянкою, площею 6,0382 га на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, зазначена земельна ділянка перебуває на відстані біля 3 км у північно-західному напрямі від існуючого полігону ТПВ, що експлуатується ТОВ «Еко-Сервіс», розташованого на частині земельної ділянки ОСОБА_7 з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 6, 6467 га.

А тому, за доводами прокуратури 1 земельна ділянка, яку використовує ТОВ «Еко-Сервіс» для розміщення ТПВ частково накладається на ділянку ОСОБА_7 та знаходиться на відстані біля 3 км від орендованого Товариством недобудованого полігону ТПВ.

Так, за результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Київській області у відповідності до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення земельного законодавства, яка затверджена наказом Мінприроди України від 27.10.1997 № 171 (у редакції наказу Мінприроди України від 04.04.2007), розраховано шкоду, спричинену ТОВ «Еко-Сервіс» засміченням частини земельної ділянки ОСОБА_7 в сумі 76 875 732,20 грн.

З урахуванням викладеного, прокуратурою області 31.03.2014 у внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення посадовими особами ТОВ «Еко-Сервіс» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме здійснили засмічення земельної ділянки площею 6,6467 га, чим завдано шкоду державі у розмірі 76 875 732,20 грн.

Розглядаючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Еко-Сервіс» несанкціоновано розмістило на земельній ділянці відходи, засмітило земельну ділянку, чим завдало шкоди навколишньому природному середовищу у сумі 76 875 732,20 грн, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок місцевого господарського суду передчасним, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст.ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як видно з матеріалів справи, за договором оренди від 26.10.2002 відповідачеві було надано у строкове платне володіння і користування недобудований полігон ТПВ загальною площею 6,0382 га. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 20.12.2013 було встановлено, що відповідач самовільно займає земельну ділянку площею 6,6467 га під розміщення сміттєзвалища на території Глибоцької сілької ради Бориспільського району Київської області. Однак в даному Акті відсутня як схема розташування земельних ділянок, які перебувають в оренді у відповідача, так і земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності третій особі 1, а також земельної ділянки, яка самовільно зайнята (за доводами позивача, Актом обстеження земельної ділянки позивача 1) відповідачем. А тому, по-перше, такий акт не є доказом засмічення земельної ділянки в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Відповідно до листа Державної екологічної інспекції України у Київській області від 30.01.2014№ 732/07-41 наданий розрахунок розміру шкоди завданої, внаслідок засмічення земельної ділянки твердими побутовими відходами в адміністративних межах Глибоцької сільської ради Бориспільського району. Однак, в даному лист відсутній розгорнутий розрахунок завданої шкоди, в результаті чого суд апеляційної інстанції не мав можливості самостійно, в судовому засіданні перевірити правильність розрахунку заданої шкоди за відповідними формулами. Зокрема, з урахуванням площі засмічення та об'єму відходів, розміщених на земельній ділянці, як і вихідних даних для здійснення такого розрахунку - ширину та довжину кожної із засмічених ділянок та товщину шару відходів, розміщених на них.

Оскільки для вирішення спору по справі № 911/3160/15 необхідно було визначити, яку площу земельної ділянки фактично використовує відповідач (та чи накладаються або межують земельні ділянки, які зазначені в акті третьої особи 2 та договору оренди від 26.10.2002 з тією земельною ділянкою, яка перебуває в фактичному користуванні відповідача); який розмір шкоди заподіяний державі внаслідок засмічення земельної ділянки, яка перебуває в фактичному користуванні відповідача (виходячи з площі засмічення та об'єму відходів), для чого необхідні спеціальні знання, суд апеляційної інстанції призначив у даній справі судову експертизу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 було призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

«- Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» для розміщення твердих побутових відходів в адміністративних межах Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, та чи виходить площа такої земельної ділянки за межі наданого в оренду відповідачеві третьою особою 2 недобудованого полігону, відповідно до договору оренди від 26.10.2002?

- Якщо площа земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні відповідача виходить за межі земельної ділянки наданої йому третьою особою 2 (відповідно до договору оренди від 26.10.2002, та належної йому за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-КВ № 002478), то чи підтверджується документально розмір шкоди (76 875 732,20 грн.,) зумовленої забрудненням та засміченням цієї земельної ділянки твердими побутовими відходами (з урахуванням площі засмічення та об'єму відходів)?»

За результатами проведення судової експертизи, відповідно висновку № 2005/16-41/2006/16-48 від 21.07.2016 судові експерти зазначили наступне:

«По питанню № 1:

Станом на 03.06.2016 площа земельної ділянки, яка використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розміщення та експлуатації полігону побутових відходів становить 9,0046 га, конфігурація - неправильний багатокутник з 28 поворотними точками. Дана земельна ділянка розташована на відстані близько 3 км на південний схід від земельної ділянки, яка надана ТОВ "Еко-Сервіс" в оренду на підстав договору оренди від 26.10.2002 і межі якої визначені при розробці проекту відведення земельної ділянки на право постійного користування землею Виробничому управлінню комунального господарства під розміщення сміттєзвалища на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області.

По питанню № 2:

Земельна ділянка, що фактично перебуває у користуванні відповідача виходить за межі земельної ділянки наданої йому третьою особою 2 (відповідно до договору оренди від 26.10.2002 та належної йому за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-КВ № 002478), знаходиться від неї на відстані близько 3 (трьох) кілометрів та частково накладається на земельну ділянку гр. ОСОБА_7, площа накладання становить 6,6607 га. Розмір шкоди (76 875 732,20 грн.) зумовленої забрудненням та засмічення земельної ділянки твердими побутовими відходами можна вважати обґрунтованим за умови, що площа 6,6467 га (площа накладання земельної ділянки гр. ОСОБА_7 та земельної ділянки, яка станом на 24.01.2014 фактично використовувалась ТОВ «Еко-Сервіс» під сміттєзвалище) відповідала площі засмічення земельної ділянки відходами на момент встановлення факту засмічення земельних ресурсів, що на сьогодні перевірити не можливо.

У висновку експертів № 2005/16-41/2006/16-48 від 21.07.2016 судової комплексної експертизи від (далі - висновок експертів), експерти не змогли дати повної відповіді на два поставлені питання, а саме, чи виходить (частково накладається) площа земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні ТОВ "Еко-Сервіс" за межі наданого в оренду відповідачеві третьою особою 2 недобудованого полігону, відповідно до договору оренди від 26.10.2002; та чи вважати обґрунтованим розмір шкоди зумовленої забрудненням та засміченням земельної ділянки ТПВ (висновок наданий по даному питанню містить умову, за якої фактично неможливо встановити обґрунтованість такої шкоди).

З метою отримання пояснень щодо відповідей, викладених у висновку, судом апеляційної інстанції викликались експерти у судове засідання. Так, в судове засідання 31.10.2016 з`явився експерт ОСОБА_8 та надав пояснення щодо висновку судової експертизи у даній справі. Експерт ОСОБА_9 в судове засідання на виклик суду не з`явився, однак надав письмові пояснення на питань, що були поставлені судом щодо висновку судової експертизи. Однак, усунути неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експертів виявилось неможливим, суд не отримав повних та ясних відповідей на поставлені питання, що підтверджується звукозаписом, зокрема судового засідання 31.10.2016, про необхідність проведення додаткової експертизи для отримання повних відповідей зазначив також судовий експерт ОСОБА_8

Окрім цього, суд апеляційної інстанції також зазначає, в матеріалах справи наявні листи Державної екологічної інспекції щодо забруднення та засмічення ТОВ "Еко-Сервіс" земельної ділянки, висновки яких різняться, так за результатами перевірки (розрахунку шкоди) зазначено розмір шкоди заподіяної відповідачем 76 875 732,20 грн), тоді як в листі № 705/07-41 від 27.01.2014 до прокуратури Київської області Державна екологічна інспекція зазначає, що не може здійснити розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів, оскільки факт засмічення не встановлено та відсутні дані для розрахунку. Ці додаткові докази надійшли до суду після надання первинного висновку судових експертів.

З урахуванням неповноти та неясності висновку, наданого за результатами проведення первісної судової експертизи, що не могли бути усунуті поясненнями експертів, суд апеляційної інстанції призначив у даній справі додаткову судову експертизу. Так, ухвалою від 01.12.2016 було призначено додаткову експертизу у даній справі, на вирішення експертизи поставлено наступні питання:

«- З яких частин (із зазначенням цільового призначення) складається земельна ділянка площею 9,0046 га, що фактично використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розміщення ТПВ?

- Чи входить повністю або частково площа полігону (6,0382 га), що була передана ТОВ "Еко-Сервіс" на підставі договору оренди від 26.10.2002) до земельної ділянки, площею 9,0046 га, що була визначена як земельна ділянка, що фактично використовується відповідачем (відповідно до висновку № 2005/16-41/2006/16-48)?

- Чи завдано шкоду зумовлену забрудненням і засміченням земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" в результаті використання полігону ТПВ площею 6,0382 га з урахуванням цільового призначення земельної ділянки на якій розміщено вказаний полігон?

- Якщо таку шкоду завдано (виходячи з попереднього питання) який її розмір (із зазначенням методики розрахунку такої шкоди)?

- Який розмір шкоди зумовленої забрудненням і засміченням земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" в результаті використання земельної ділянки (площею 9,0046 га, що фактично використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розміщення ТПВ) без урахування площі полігону для розміщення ТПВ?

- Який розмір шкоди (із зазначенням кількості розміщених твердих побутових відходів) зумовленої забрудненням і засміченням земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" по кожній окремій частині земельної ділянки площею 9,0046 га (з урахуванням відповіді на питання № 1)?».

Так, за результатами проведення додаткової судової експертизи, експертами (відповідно до висновку № 20722/16-41/20723/16-48 від 15.06.2017) було зазначено наступне:

«По питанню № 1:

Земельна ділянка площею 9,0046 га, яка фактично використовується ТОВ "Еко- Сервіс", складається із наступних частин:

- площею 5,8322 га - зайнята твердими побутовими відходами;

- площею 3,1724 га - не зайнята відходами та використовується для розміщення та експлуатації установки по збору біогазу і виробництва електроенергії, приміщення та майданчики для зберігання автотракторної техніки, для розміщення та експлуатації виробничих будівель, сортувальної лінії, автомобільних ваг і під'їзних шляхів». Основне цільове призначення (категорія земель) земельної ділянки площею 9,0046 га, яка фактично використовується ТОВ "Еко-сервіс", в тому числі площею 5,8322 га, яка зайнята твердими побутовими відходами, та площею 3,1724 га, яка не зайнята відходами та використовується для розміщення та експлуатації установки по збору біогазу і виробництва електроенергії, приміщення та майданчики для зберігання автотракторної техніки, для розміщення та експлуатації виробничих будівель, сортувальної лінії, автомобільних ваг і під'їзних шляхів, - землі житлової та громадської забудови.

По питанню № 2:

Полігон площею 6,0382 га, що переданий в оренду ТОВ "Еко-Сервіс" на підставі договору оренди від 26.10.2002, затвердженого Бориспільським міським головою 02.12.2002 року, розташований:

- згідно координат поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки, визначених при розроблені Проекту відведення земельної ділянки на право постійного користування землею Виробничому управлінню комунального господарства під розміщення сміттєзвалища на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області - за межами земельної ділянки площею 9,0046 га, яка фактично використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розташування та експлуатації полігону твердих побутових відходів,;

- згідно Робочого проекту рекультивації покинутого кар'єру на землях Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області "Полігон відходів IV класу небезпеки", текстових документів Проекту відведення земельної ділянки на право постійного користування землею Виробничому управлінню комунального господарства під розміщення сміттєзвалища на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області та викопіровки зі схеми генплану ДМА "Бориспіль", яка є складовою цього проекту землеустрою - в межах земельної ділянки площею 9,0046 га, яка фактично використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розташування та експлуатації полігону твердих побутових відходів.

За результатами співставлення координат поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки площею 9,0046 га, яка фактично використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для розташування та експлуатації полігону твердих побутових відходів, координат частини цієї земельної ділянки площею 5,8322 та, яка по факту використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для захоронення твердих побутових відходів, з Розбивочним планом та планом організації рельєфу полігону М 1:500, встановлено, що частина земельної ділянки площею 5,8322 га, яка на час проведення експертизи використовується ТОВ "Еко-Сервіс" для захоронення твердих побутових відходів, розташована в межах запроектованих для організації полігону твердих побутових відходів.

По питаннях №№ 3,4:

Відповідно до наданих матеріалів з урахуванням відповіді на питання № 1 та № 2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» в результаті використання полігону ТПВ площею 6,0382 га шкоду зумовлену забрудненням і засміченням земельної ділянки не завдано.

По питаннях №№ 5-6:

Відповідно до наданих матеріалів з урахуванням відповіді на питання № 1 та № 2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» в результаті використання полігону ТПВ площею 9,0046 га шкоду зумовлену забрудненням і засміченням земельної ділянки не завдано».

Таким чином, судовими експертами у висновку № 20722/16-41/20723/16-48 від 15.06.2017 було зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» в результаті використання полігону ТПВ площею 9,0046 га шкоду зумовлену забрудненням і засміченням земельної ділянки не завдано.

Таким чином, висновок судового експерта у даній справі про відсутність шкоди спростовує результати (та розрахунок збитків (т. 1, а.с. 151) перевірки, здійсненої Державною екологічною інспекцією у Київській області щодо порушення відповідачем природоохоронного законодавства.

В цій частині суд апеляційної інстанції не приймає доводи прокуратури про те, що акт № 04-19/98 від 20.12.2013 є дійсний, в судовому порядку не оскаржений, а тому має враховуватись як належний доказ, на підставі якого була розрахована завдана державі шкода внаслідок забруднення та засмічення ТОВ «Еко-Сервіс» спірної земельної ділянки, що обґрунтовується наступним.

Так, в матеріалах справи наявний лист Державної екологічної інспекції у Київській області від 27.01.2014 №705/04-41, відповідно до якого, остання зазначила, що за результатами позапланової перевірки від 24.01.2014 не можливо визначити об'єм твердих побутових відходів, що спричинили засмічення. Більше того, Державною екологічною інспекцією у Київській області також було зазначено, що остання станом на 28.01.2014 не може здійснити розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, оскільки факт засмічення не встановлено та відсутні дані для розрахунку.

Таким чином в матеріалах справи наявні докази, зокрема листи та акти контролюючих органів, які фактично суперечать один одному. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що неодноразово запитував сторін про наявність між учасниками апеляційного провадження щодо спору щодо оригіналів документів, копії яких були долучені учасниками до матеріалів даної справи, сторони повідомили про відсутність таких.

А тому з урахуванням наявних суперечностей у відомостях наданих, зокрема, Державною екологічною інспекцією у Київській області та Державною інспекцією сільського господарства, встановлення недоліків в акті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що єдиним належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України є саме висновки судових експертів, отриманих за результатами проведення первісної та додаткової експертиз.

При цьому, суд апеляційної інстанції повторно зазначається, що судовими експертами (яких було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку) було встановлено відсутність шкоди, завданої державі в результаті використання відповідачем полігону ТПВ площею 9,0046 га.

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації у повному обсязі.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина боржника. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 3-7гс15).

Таким чином, з урахуванням відсутності протиправної поведінки відповідача щодо користування полігоном для розміщення ТПВ (який ТОВ «Еко-Сервіс» орендує на підставі договору оренди від 26.10.2002 (цільове призначення якого - під розміщення сміттєзвалища) суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

А тому суд не приймає доводи прокуратури про наявне засмічення.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач зберігає тверді побутові відходи в спеціально відведеному місці - полігон ТПВ, відповідно до договору оренди від 26.10.2002, цільовим призначенням якого є - «під розміщення сміттєзвалища» (відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.09.2016, т. 4, а.с. 18-50). А тому, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень природоохоронного законодавства в частині користування ТОВ «Еко-Сервіс» полігоном ТПВ.

Щодо доводів прокуратури, що відповідач порушує право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, оскільки, за доводами прокуратури, частини земельної ділянки, що використовується відповідачем накладається на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності третій особі 1, суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення даної обставини виходить за предмет дослідження у даній справі, з урахуванням предмету позову про стягнення шкоди на користь держави, зумовленої засміченням земельної ділянки у розмірі 76 875 732,20 грн. (Дана обставина є предметом дослідження у справі № 359/3520/16-ц, до вирішення якої неодноразово просив зупинити провадження у даній справі відповідач. Так, ухвалою від 26.10.2016 в задоволенні даного клопотання було відмовлено через необґрунтованість, тоді як в судовому засіданні 03.10.2017 відповідач відкликав подане аналогічне клопотання).

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи прокуратури про «правильність» або «неправильність» використання судовими експертами системи координат, оскільки для вирішення даного питання необхідні спеціальні знання. Саме для вирішення, в тому числі, питання, про визначення місця розташування спірної земельної ділянки (що використовується ТОВ «Еко-Сервіс» для розміщення ТПВ) й було призначено судові експертизи у даній справі, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у даній галузі. Натомість судові експерти (які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків, та які володіють необхідними спеціальними знаннями) надали повні та вичерпні відповіді на поставлені судом питання при призначенні, зокрема, додаткової експертизи. А тому доводи прокуратури, зазначені в поясненнях від 31.08.2017 не приймаються судом апеляційної інстанції. Не приймаються також доводи, що правомірність дій щодо складання акту перевірки та припису підтверджена постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2017, оскільки у вказаній справі предметом дослідження були саме дії щодо складання акту, тоді як у даній справі досліджується обставини засмічення земельної ділянки, що перебуває у користуванні відповідача.

Окремою підставою відмови в позові є та обставина, що в розрахунку збитків (на підставі якого прокуратура просила стягнути з відповідача 76 875 732,20 грн) зазначено, що вказаний розмір шкоди зумовлений в результаті засмічення земельної ділянки відповідачем, завданий саме ОСОБА_7, тоді як Перший заступник прокурора Київської області звернувся з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області та Глибоцької сільської ради Бориспільського району та кошти просив стягнути саме на користь держави, а не на користь ОСОБА_7, права якої відповідно до розрахунку порушені.

Таким чином з урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог у даній справі.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 4 частини 1 статті 104 ГПК України, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю відповідно до пункту 2 частини 1 статті 103 ГПК України.

Щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, зокрема, якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується. Так, звертаючись із позовом у даній справі прокуратура була звільнена від сплати судового збору. А тому з урахуванням відмови в позові - судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції - не стягується. Тоді як під час звернення з апеляційною скаргою у даній справі прокуратура вже не була звільнена від сплати судового збору. Таким чином враховуючи задоволення апеляційної скарги, на користь відповідача підлягає відшкодуванню судовий збір, сплачений останнім за подання апеляційної скарги у розмірі 80 388,00 грн, а також витрати, пов'язані з проведення судових експертиз у даній справі.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 у справі № 911/3160/15 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 у справі № 911/3160/15 - скасувати, з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю.

3. Стягнути з Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 27/2, ідентифікаційний код юридичної особи 02909996) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" (08300, Київська обл., місто Бориспіль, ВУЛИЦЯ ГЛИБОЦЬКА, будинок 128-А, ідентифікаційний код юридичної особи 31885141): 80 388 (вісімдесят тисяч триста вісімдесят вісім) грн 00 коп судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 36 048 (тридцять шість тисяч сорок вісім) грн 00 коп судових витрат пов'язаних із проведенням судових експертиз.

4. Видачу наказів доручити місцевому господарському суду.

5. Матеріали справи № 911/3160/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

С.А. Гончаров