РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №910/13240/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/13240/17

за позовом державного підприємства "Будівельно-монтажне управління Державного

управління справами"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПБГ Євротранс"

про стягнення 220 040,92 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дяченко Т.В., довіреність № 16/107 від 07.07.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось державне підприємство "Будівельно-монтажне управління Державного управління справами" (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПБГ Євротранс" (надалі - відповідач) про стягнення 220 040,92 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення усних домовленостей не надав транспортні послуги, передплачені позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 189 000 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 26 431,15 грн. та 4609,77 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. порушено провадження у справі № 910/13240/17 та призначено її розгляд на 28.09.2017р.

Присутнім у судовому засіданні 28.09.2017р. представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 10.08.2017р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду про порушення провадження у справі від 10.08.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання усних домовленостей між позивачем та відповідачем, згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури № 182 на оплату транспортних послуг від 29.07.2016р. на суму 189 000 грн., позивачем 10.08.2016р. було перераховано на рахунок відповідача 100% вартості транспортних послуг у сумі 189 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2055 від 10.08.2016р., наявною в матеріалах справи.

Однак, відповідачем послуги позивачу надані не були. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За твердженням позивача, останній звертався до відповідача з претензією № 16/95 від 13.06.2017р. з вимогою повернути суму передоплати за ненадані послуги. Однак, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідачем не виконано зобов'язання щодо надання послуг та не повернуто грошові кошти, у зв'язку з чим позивач просить стягнути перераховані відповідачу грошові кошти у сумі 189 000 грн. у судовому порядку.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору, позивачем було проведено попередньо оплату на загальну суму 189 000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням, проте відповідач в порушенням умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання з надання транспортних послуг, що також не було спростовано відповідачем.

Отже, судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку щодо надання транспортних послуг, в останнього виник обов'язок з повернення попередньої оплати у сумі 9 797 265,19 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 189 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 26 431,15 грн. та 4609,77 грн. - 3% річних, нараховані за прострочення повернення позивачем суми попередньої оплати в сумі 189 000,00 грн.

Суд відмовляє в задоволенні вказаних позовних вимог, оскільки обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках, зокрема, повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (аналогічна позиція викладена в п.5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПБГ Євротранс" (03164, м. Київ, вул. Ак. Булаховського, 30-а; ) на користь державного підприємства "Будівельно-монтажне управління Державного управління справами" (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. П. Болбачана, 8; фактична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5; ) 189 000 грн. попередньої оплати та 2844,78 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.10.2017р.

Суддя А.І. Привалов