РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017Справа №910/11982/17

За позовом Комунального підприємства «Київпастранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс»

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 4 702 066,86 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Юрко О.Є., за довіреністю;

від відповідача: Дворак М.Є., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Комунального підприємства «Київпастранс» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс» (далі - відповідач) про стягнення пені в розмірі 4 702 066,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору 52.16-34 від 03.10.2016 та Договору № 52.16.-35 від 03.10.2016 відповідачем було несвоєчасно поставлено товар обумовлений Договорами, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 702 066,86 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11982/17 та призначено до розгляду на 11.09.2017.

29.07.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що до укладення основного договору відповідач своїм листом № 181 від 28.09.2016 повідомив позивача про те, що відповідно до інформації ВАТ «МАЗ» (Республіка Білорусь, лист № 156-4-5/0838 від 21.09.2016) технологічний цикл виготовлення автобусів МАЗ 203 складає до 3,5 місяців, а МАЗ 215 до 4 місяців, тому ВАТ «МАЗ» не зможе в повному обсязі виконати договори поставки до 31.12.2016. Можливість поставки підтверджена тільки 20 одиниць МАЗ 203069 та можливо 1 одиниця МАЗ 215069 (лист № 156-4-5/0874 від 27.09.2016). Таким чином, ще до укладення основного договору було відомо про те, що визначені у основному договорі строки поставки автобусів є стислими, тому для належного виконання основного договору важливим є виконання зобов'язання позивачем здійснити попередню оплату за автобуси. Як зазначає відповідач, у будь-якому разі, зафіксована у основному договорі попередня оплата свідчить про те, що строк виготовлення та відповідно поставки автобусів відповідачем прямо залежить від отриманих коштів та самих строків оплати позивачем. При цьому, як вбачається із виписки банківського рахунку відповідача, кошти у розмірі 211 152 000 грн. (за 50 автобусів) були сплачені позивачем на користь відповідача 17.11.2016, через 45 днів менше ніж період затримки попередньої оплати позивачем. Відповідач зазначає, що фактично завдяки зусиллям відповідача забезпечено поставку автобусів у строки, котрі майже на половину меші лише строку виготовлення автобусу (2.5 місяців), про який заявляє у листах ВАТ «МАЗ». Відповідно до змісту зобов'язання за основним договором, початок виготовлення автобусів прямо залежить від попередньої оплати, а затримка оплати тягне за собою затримку у виготовленні автобусів заводом та відповідно поставки, а отже виходячи зі змісту зобов'язань за основним договором та відомої позивачу інформації про строки виготовлення автобусів, до неустойки слід застосовувати вимогу ч. 4 ст. 613 ЦК України, оскільки наявне прострочення кредитора. Окрім вказаного вище, на строки поставки автобусів істотно вплинуло ряд обставин, котрі виникли з вини третіх осіб, зокрема на адресу відповідача надійшли листи від ВАТ «МАЗ», а саме: лист вих. № 156-4-5/1179 від 19.11.2016 з інформацією від компанії Daimler AG та лист вих. №156-4-5/1242 від 23.12.2016 з інформацією віл компанії Hella. Зазначеними листами відповідача було проінформовано про те, що відбувається страйк робітників компанії Daimler AG (м. Штуттгарт, Німеччина), котра здійснює постачання двигунів на завод виробник для автобусів МАЗ 203069 та МАЗ 215069 та страйк робітників компанії Hella (м. Ліпттштат, Німеччина), що здійснює постачання світлотехніки на завод-виробник для автобусів МАЗ 203069 та МАЗ 215069. Про дану обставину відповідач інформував позивача (лист № 267 від 26.12.2016), про що свідчить відмітка позивача на листі відповідач. Враховуючи викладене, відповідач зазначає, що здійснив усі необхідні від нього дії для постачання автобусів за основним договором, зокрема сплатив кошти на користь постачальників, неодноразові звернення як до постачальників так і до виробника автобусів ВАТ «МАЗ» та негайна передача автобусів позивачу одразу після отримання та доопрацювання автобусів від своїх постачальників, про що свідчить зазначені вище акти, а отже вина відповідача у затримці поставки автобусів відсутня.

Також, 08.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання 11.09.2017 з'явився, представник відповідача не з'явився.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив його.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання та задоволення судом клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 25.09.2017.

12.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Представники сторін у судове засідання 25.09.2017 з'явились та подали клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене клопотання та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд його задовольнив та продовжив строк вирішення спору у справі №910/11982/17 на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 25.09.2017 судом, в порядку ст. 77 ГПК України, та в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, було оголошено перерву до 09.10.2017.

06.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру неустойки.

У судове засідання 09.10.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 09.10.2017 з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, просив зменшити розмір пені до 140 000 грн.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2016 між Комунальним підприємством «Київпастранс» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс» (далі - постачальник, відповідач) укладено Договір № 52.16-314 (далі - Договір № 52.16-134 від 03.10.2016), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю «Автомобілі для перевезення не менше ніж 10 людей» код 29.10.3 за ДК 016:2010 («Міські та туристичні автобуси» код за 34121000-1 за ДК 021:2015) (низько підлогові автобуси, Лот № 1 - міські автобуси довжиною не менше 11,9 метрів з низьким рівнем підлоги), (далі - товар), а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до цього Договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 асортимент товару, який поставляється за цим Договором, повинен відповідати технічним вимогам до товару згідно з Додатком № 2, що є невід'ємною частиною цього Договору, та вибирається покупцем, виходячи із виробничих потреб в межах наданої специфікації. Кількість товару замовляється виходячи із реального фінансування видатків та фактичних потреб покупця в межах запланованої ціни Договору. Кількість та асортимент товару, наведений в специфікації (Додаток № 1 до Договору), не зобов'язує покупця замовити товар в обсязі визначеному специфікацією.

Згідно з п. 1.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та у випадках, передбачених законодавством України.

Пунктами 2.1 та 2.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 визначено, що постачальник гарантує, що якість товару відповідає затвердженим нормам якості для товару даного виду, діючим на дату укладення цього Договору та Технічним вимогам, згідно з Додатком № 2 до цього Договору. Товар повинен бути новий.

Сума цього договору (ціна Договору) становить 241 850 000 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 48 370 000 грн., разом ціна Договору становить 290 220 000 грн. Ціна на товар встановлюється в національній валюті України - гривні. Сума (ціна) цього Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін, шляхом укладення відповідної додаткової угоди до цього Договору (у випадках передбачених законодавством України. (пункти 3.1-3.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016).

У відповідності до пунктів 4.1 та 4.2 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, за рахунок бюджетних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету. Бюджетні зобов'язання за Договором виникають між сторонами в межах відпорних бюджетних призначень.

Згідно з п. 4.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 попередня оплата може надаватись у розмірі та порядку, передбаченому бюджетним законодавством України.

Відповідно до п. 4.4 та п. 4.5 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 розрахунки за товар здійснюються покупцем безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у порядку та строки, обумовлені п. 4.1. Надання відстрочки платежу постачальником - не менше 30 календарних днів.

Всі права та обов'язки покупця (в т.ч. ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів, приймання-передачі товарів, робіт ат послуг за кількістю і якістю тощо), які передбачені цим Договором, виконуються філіями або відокремленими підрозділами КП «Київпастранс», перелік яких значиться в Додатку № 4, що є його невід'ємною частиною цього Договору (п. 4.6 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016).

Пунктами 5.1-5.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 строк поставки товару: до 31 грудня 2016 року. Поставка товару здійснюється окремими партіями, виходячи з реального фінансування видатків покупця за його окремою заявкою, наданою будь-яким способом (листом, факсом тощо), підтвердженою постачальником у порядку, обумовленому цим Договором. В разі надання попередньої оплати, строк поставки товару (партії товару) відповідно до законодавства України не повинен перевищувати 90 днів. Поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно з ІNCOTERMS-2010 за адресою: м. Київ, філії та відокремлені підрозділи КП «Київпастранс», перелік яких зазначається у Додатку № 4 до цього Договору, після письмового повідомлення від постачальника про готовність партії до відвантаження.

За умовами п. 5.6 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 товар поставляється з такими документами:

- видаткова накладна на товар;

- товарно-транспортна накладна на товар;

- оригінал або належним чином завірена копія офіційних документів, які засвідчують відповідні якісні характеристики товару (сертифікати відповідності, паспорти якості, тощо).

Згідно з п. 6.3.1 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 за порушення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами свої зобов'язань за цим Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, які виникли під час дії цього Договору (п. 11.1 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016).

Додатком № 1 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 сторонами викладено специфікацію товару.

04.10.2016 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, якою сторонами погоджено, зокрема викласти пункти 4.1 у новій редакції та виключити пункти 4.5 та 4.6 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 (в редакції Додаткової угоди-1) оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 13 928 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 321 333,33 грн., а також власних коштів у розмірі 276 292 000 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 46 048 666,67 грн. за наступним порядком:

- за рахунок бюджетних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання свої зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету;

- за рахунок власних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем з відстрочкою платежу постачальником - до 30 календарних днів.

Надалі, сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти перший абзац п. 4.1 Договору у новій редакції, а саме:

«Оплата за поставлений товар буде здійснюватися Покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 28 932 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 4 822 033,33 грн., а також власних коштів у розмірі 261 287 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 43 547 966,67 грн. за наступним порядком».

Також, сторони керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 № 117 та відповідно до листа Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2016 № 053-7820 домовились внести зміни до пункту 4.3 Договору - 1, виклавши його в новій редакції:

«Попередня оплата за рахунок бюджетних коштів у 2016 році надається у розмірі 28 932 200,00 грн. з ПДВ, що становить 100 % бюджетних призначень на 2016 рік».

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 2 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, сторони домовились, що поставка автобусів, за які у 2016 році постачальником отримано попередню оплату, буде здійснено протягом поточного бюджетного періоду.

Додатковою угодою № 3 від 10.11.2016 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, сторони дійшли згоди викласти перший абзац пункту 4.1 Договору новій редакції:

«Оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 199 008 000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% - 33 168 000,00 грн., а також власних коштів у розмірі 91 212 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 15 202 000,00 грн. за наступним порядком:».

Також, сторони виклали пункт 4.3 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 в такій редакції:

«Попередня оплата за рахунок бюджетних коштів у 2016 році надається у розмірі 199 008 000,00 грн. з ПДВ, що становить 100 % бюджетних призначень на 2016 рік».

У грудні 2016 року сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, відповідно до якої, сторони дійшли згоди викласти п. 3.1 Договору - 1 в наступній редакції:

«Сума цього Договору (ціна Договору) становить 165 840 000,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 33 68 000,00 грн., разом ціна Договору становить 199 008 000,00 грн. з ПДВ».

Крім того, сторони дійшли згоди виклали пункт 4.1 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 в наступній редакції:

«Оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 199 008 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 33 168 000,00 грн., протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету».

Пунктом 3 Додаткової угоди № 4 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016, сторонами погоджено викласти специфікацію (Додаток № 1 до Договору № 52.16-134 від 03.10.2016) в новій редакції, що додається до цієї Додаткової угоди.

Також, 03.10.2016 між Комунальним підприємством «Київпастранс» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс» (далі - постачальник) укладено Договір № 52.16-315 (далі - Договір № 52.16-135 від 03.10.2016), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю «Автомобілі для перевезення не менше ніж 10 людей» код 29.10.3 за ДК 016:2010 («Міські та туристичні автобуси» код за 34121000-1 за ДК 021:2015) (низько підлогові автобуси, Лот № 2 - міські автобуси довжиною не менше 18,5 метрів з низьким рівнем підлоги), (далі - товар), а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до цього Договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 асортимент товару, який поставляється за цим Договором, повинен відповідати технічним вимогам до товару згідно з Додатком № 2, що є невід'ємною частиною цього Договору, та вибирається покупцем, виходячи із виробничих потреб в межах наданої специфікації. Кількість товару замовляється виходячи із реального фінансування видатків та фактичних потреб покупця в межах запланованої ціни Договору. Кількість та асортимент товару, наведений в специфікації (Додаток № 1 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016), не зобов'язує покупця замовити товар в обсязі визначеному специфікацією.

Згідно з п. 1.3 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та у випадках, передбачених законодавством України.

Пунктами 2.1 та 2.3 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 визначено, що постачальник гарантує, що якість товару відповідає затвердженим нормам якості для товару даного виду, діючим на дату укладення цього Договору та Технічним вимогам, згідно з Додатком № 2 до цього Договору. Товар повинен бути новий.

Сума цього договору (ціна Договору) становить 151 800 000 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 30 360 000 грн., разом ціна Договору становить 182 160 000 грн. Ціна на товар встановлюється в національній валюті України - гривні. Сума (ціна) цього Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін, шляхом укладення відповідної додаткової угоди до цього Договору (у випадках передбачених законодавством України. (пункти 3.1-3.3 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016).

У відповідності до пунктів 4.1 та 4.2 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, за рахунок бюджетних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету. Бюджетні зобов'язання за Договором виникають між сторонами в межах відпорних бюджетних призначень.

Згідно з п. 4.3 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 попередня оплата може надаватись у розмірі та порядку, передбаченому бюджетним законодавством України.

Відповідно до п. 4.4 та п. 4.5 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 розрахунки за товар здійснюються покупцем безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у порядку та строки, обумовлені п. 4.1. Надання відстрочки платежу постачальником - не менше 30 календарних днів.

Всі права та обов'язки покупця (в т.ч. ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів, приймання-передачі товарів, робіт ат послуг за кількістю і якістю тощо), які передбачені цим Договором, виконуються філіями або відокремленими підрозділами КП «Київпастранс», перелік яких значиться в Додатку № 4, що є його невід'ємною частиною цього Договору (п. 4.6 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016).

Пунктами 5.1-5.3 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 строк поставки товару: до 31 грудня 2016 року. Поставка товару здійснюється окремими партіями, виходячи з реального фінансування видатків покупця за його окремою заявкою, наданою будь-яким способом (листом, факсом тощо), підтвердженою постачальником у порядку, обумовленому цим Договором. В разі надання попередньої оплати, строк поставки товару (партії товару) відповідно до законодавства України не повинен перевищувати 90 днів. Поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно з ІNCOTERMS-2010 за адресою: м. Київ, філії та відокремлені підрозділи КП «Київпастранс», перелік яких зазначається у Додатку № 4 до цього Договору, після письмового повідомлення від постачальника про готовність партії до відвантаження.

За умовами п. 5.6 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 товар поставляється з такими документами:

- видаткова накладна на товар;

- товарно-транспортна накладна на товар;

- оригінал або належним чином завірена копія офіційних документів, які засвідчують відповідні якісні характеристики товару (сертифікати відповідності, паспорти якості, тощо).

Згідно з п. 6.3.1 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 за порушення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє по 31.12.2016, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами свої зобов'язань за цим Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, які виникли під час дії цього Договору (п. 11.1 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016).

Додатком № 1 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 сторонами викладено специфікацію товару.

04.10.2016 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, якою сторонами погоджено, зокрема викласти пункти 4.1 у новій редакції та виключити пункти 4.5 та 4.6 Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 (в редакції Додаткової угоди-1) оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 6 072 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 012 000,00 грн., а також власних коштів у розмірі 176 088 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 29 348 000,00 грн. за наступним порядком:

- за рахунок бюджетних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання свої зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету;

- за рахунок власних коштів розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем з відстрочкою платежу постачальником - до 30 календарних днів.

Надалі, сторонами укладено Додаткову угоду № 2 від 28.10.2016 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти перший абзац п. 4.1 Договору у новій редакції, а саме:

«Оплата за поставлений товар буде здійснюватися Покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 12 144 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 024 000,00 грн., а також власних коштів у розмірі 170 016 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 28 336 000,00 грн. за наступним порядком».

Також, сторони керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 № 117 та відповідно до листа Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.10.2016 № 053-7820 домовились внести зміни до пункту 4.3 Договору, виклавши його в новій редакції:

«Попередня оплата за рахунок бюджетних коштів у 2016 році надається у розмірі 12 144 000,00 грн. з ПДВ, що становить 100 % бюджетних призначень на 2016 рік».

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 2 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, сторони домовились, що поставка автобусів, за які у 2016 році постачальником отримано попередню оплату, буде здійснено протягом поточного бюджетного періоду.

28 грудня 2016 року сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, відповідно до якої, сторони дійшли згоди викласти п. 3.1 Договору в наступній редакції:

«Сума цього Договору (ціна Договору) становить 10 120 00,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 2 024 000,00 грн., разом ціна Договору становить 12 144 000,00 грн. з ПДВ».

Крім того, сторони дійшли згоди виклали пункт 4.1 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 в наступній редакції:

«Оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 12 144 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 024 00,00 грн., протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету».

Пунктом 3 Додаткової угоди № 4 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016, сторонами погоджено викласти специфікацію (Додаток № 1 до Договору № 52.16-135 від 03.10.2016) в новій редакції, що додається до цієї Додаткової угоди.

Як зазначає позивач, товар було поставлено відповідачем з порушенням встановлених Договорами строків поставки, а саме:

- за Договором № 52.16-134 від 03.10.2016 автобуси МАЗ 203069 у кількості 48 одиниць - 30.01.2017;

- за Договором № 52.16-135 від 03.10.2016 автобуси МАЗ 215069 у кількості 1 од. - 30.01.2017 та МАЗ 215069 у кількості 1 од. - 31.01.2017., що підтверджується видатковими накладними та актами приймання-передачі.

Таким чином, у зв'язку з порушенням ТОВ «Мазтранссервіс» термінів поставки товару КП «Київпастранс» 07.03.2017 направило на адресу відповідачу претензію № 053/01/644 з вимогою сплатити пеню у розмірі 4 702 066,86 грн., яка залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 позивачем було сплачено відповідачу 199 008 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 116 від 17.11.2016 та на виконання Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 позивачем було сплачено 12 144 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 117 від 17.11.2016.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 відповідачем поставлено позивачу автобуси МАЗ 203069 у кількості 48 одиниць, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № РН-0000003 від 30.01.2017, № РН-0000002 від 30.01.2017, № РН-000001 від 30.01.2017 та актами приймання-передачі № 1 від 30.01.2017, № 2 від 30.01.2017, № 3 від 30.01.2017, № 4 від 30.01.2017, № 5 від 30.01.2017, № 6 від 30.01.2017, № 7 від 30.01.2017, № 8 від 30.01.2017, № 9 від 30.01.2017 № 10 від 30.01.2017, № 11 від 30.01.2017, № 12 від 30.01.2017, № 13 від 30.01.2017, № 14 від 30.01.2017, № 15 від 30.01.2017, № 16 від 30.01.2017, № 17 від 30.0.12017, № 18 від 30.01.2017, № 19 від 30.01.2017, № 20 від 30.01.2017, № 20 від 30.01.2017, № 21 від 30.01.2017, № 22 від 30.01.2017, № 23 від 30.01.2017, № 24 від 30.01.2017, № 25 від 30.01.2017, № 26 від 30.01.2017, № 27 від 30.01.2017, № 28 від 30.01.2017, № 29 від 30.01.2017, № 30 від 30.01.2017, № 31 від 30.01.2017, № 32 від 30.01.2017, № 33 від 30.01.2017, № 34 від 30.01.2017, № 35 від 30.01.2017, № 36 від 30.01.2017, № 37 від 30.01.2017, № 38 від 30.01.2017, № 39 від 30.01.2017, № 40 від 30.01.2017, № 41 від 30.01.2017, № 41 від 30.01.2017, № 42 від 30.01.2017, № 43 від 30.01.2017, № 44 від 30.01.2017, № 44 від 30.01.2017, № 45 від 30.01.2017, № 46 від 30.01.2017, № 47 від 30.01.2017, № 48 від 30.01.2017.

В свою чергу, на виконання умов Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 відповідачем поставлено позивачу автобуси МАЗ 215069 у кількості 1 одиниці, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною № РН-0000004 від 30.01.2017 та актом приймання-передачі № 1 від 30.01.2017 та МАЗ 215069 у кількості 1 одиниці, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000005 від 31.01.2017 та актом приймання-передачі № 2 від 31.01.2017,

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс» було поставлено обумовлений Договором № 52.16-134 від 03.10.2016 товар у кількості 48 шт. на загальну суму 165 840 000 грн. та обумовлений Договором № 52.16-135 від 03.10.2016 товар у кількості 2 одиниць на загальну вартість 12 144 000 грн.

В свою чергу, заперечення відповідача про те, що ще до укладення основного договору відповідач своїм листом № 181 від 28.09.2016 повідомив позивача про те, що відповідно до інформації ВАТ «МАЗ» (Республіка Білорусь, лист № 156-4-5/0838 від 21.09.2016) технологічний цикл виготовлення автобусів МАЗ 203 складає до 3,5 місяців, а МАЗ 215 до 4 місяців, тому ВАТ «МАЗ» не зможе в повному обсязі виконати договори поставки до 31.12.2016, судом до уваги не беруться, з огляду на наступне

Пунктами 5.1 Договорів № 52.16-314 від 03.10.2016 та № 56.16-315 від 03.10.2016 визначено, що строк поставки товару: до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 3 Додаткових угод №№ 1 та 2 до Договорів № 52.16-314 від 03.10.2016 та 56.16-315 від 03.10.2016, сторони домовились, що поставка автобусів, за які у 2016 році постачальником отримано попередню оплату, буде здійснено протягом поточного бюджетного періоду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас, в матеріалах справи наявні листи відповідача № 213 від 07.11.2016 та № 214 від 07.11.2016 у яких відповідач підтверджував готовність виконати поставку в строк до 31.12.2016.

Таким чином, відповідач мав виконати своє зобов'язання з поставки товару, у строк, погоджений сторонами у Договорах, а саме до 31.12.2016, що сторонами не спростовано.

В свою чергу, доводи відповідача про те, що у будь-якому разі, зафіксована у основному договорі попередня оплата свідчить про те, що строк виготовлення та відповідно поставки автобусів відповідачем прямо залежить від отриманих коштів та самих строків оплати позивачем, а отже, виходячи зі змісту зобов'язань за основними договорами та відомої позивачу інформації про строки виготовлення автобусів, до неустойки слід застосовувати вимогу ч. 4 ст. 613 ЦК України, оскільки наявне прострочення кредитора, судом не приймається, з огляду на наступне.

При цьому, статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 221 Господарського кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу України установлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч. 3 ст. 220 Господарського кодексу України боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави стверджувати, що термін "кредитор" у ст. 613 ЦК України використовується умовно як сторона, що у зобов'язальних правовідносинах протистоїть особі, яка є боржником. Виходячи з чого, зазначені в ч. 4 ст. 612 ЦК України умови настають, зокрема, у разі невиконання кредитором свого зобов'язання за договором шляхом належного прийняття або неприйняття виконаного боржником зобов'язання за договором, внаслідок чого прострочення боржника не може настати до виконання кредитором свого обов'язку.

Однак, відповідно до п. 4.1 Договору № 52.16-134 від 03.10.2016 (в редакції Додаткової угоди № 4) оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 199 008 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 33 168 000,00 грн., протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету.

Згідно з п. 4.1 Договору № 52.16-135 від 03.10.2016 (в редакції Додаткової угоди № 3) оплата за поставлений товар буде здійснюватися покупцем за рахунок бюджетних коштів у 2016 році у розмірі 12 144 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 024 00,00 грн., протягом 5 робочих днів після надходження бюджетних коштів від головного розпорядника бюджетних коштів на підставі видаткової накладної та акту приймання-передачі або відповідного рішення головного розпорядника коштів про попередню оплату. Покупець не несе відповідальності за не виконання своїх зобов'язань щодо оплати у разі відсутності фінансування з бюджету.

Так, пунктами 5.3 Договорів визначено, що поставка товару здійснюється окремими партіями, виходячи з реального фінансування видатків покупця за його окремою заявкою, наданою будь-яким способом (листом, факсом тощо), підтвердженою постачальником у порядку, обумовленому цим Договором. В разі надання попередньої оплати, строк поставки товару (партії товару) відповідно до законодавства України не повинен перевищувати 90 днів.

А отже, умови Договорів не містять чіткого формулювання, що строк поставки безпосередньо відраховується саме від попередньої оплати, оскільки, за погодженими сторонами на власний розсуд умовами Договорів, кошти могли бути сплачені як попередня оплата, так і фактично після поставки товару, однак поставка мала бути здійсненна відповідачем саме до 31.12.2016, що визначено у пункті 5.1 Договорів.

Таким чином, оскільки сторонами було погоджено у Договорах, що кінцевий строк поставки товару - 31.12.2016, а відповідачем здійснено поставку товару 30.01.2017 та 31.01.2017, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення термінів поставки товару.

В свою чергу, відповідно до п. 7.2 Договорів, за порушення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України).

Водночас, в силу приписів частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України, законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Цю норму Цивільного кодексу України слід розуміти так, що спеціальними законами можуть передбачатися особливості регулювання певних майнових відносин в сфері господарювання.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

У пункті 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008 р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексу України" зазначено, що спеціальні норми ГК України, які встановлюють особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання, підлягають переважному застосуванню перед тими нормами ЦК України, які містять відповідне загальне регулювання. Наприклад, правила частини першої статті 232 ГК України, відповідно до якої збитки відшкодовуються в частині, не покритій штрафними санкціями (залікова неустойка), підлягають переважному застосуванню перед правилами частини першої статті 624 ЦК України, відповідно до якої неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка).

При цьому, слід враховувати, що відповідно до частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Тому в разі, якщо норми ГК України не містять особливостей регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання, а встановлюють загальні правила, які не узгоджуються із відповідними правилами ЦК України, слід застосовувати правила, встановлені ЦК України.

За таких обставин, до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України, які регулюють майнову відповідальність суб'єктів господарювання за порушення господарських зобов'язань.

В силу приписів статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов'язання у відсотках до суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв'язку з простроченням зобов'язання.

Аналізуючи в сукупності вищевказані норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що на основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого зобов'язання, оскільки вона відноситься до штрафних санкцій.

Про це, зокрема, свідчить використання законодавцем таких термінів, як "зобов'язання", "грошова сума".

Як наслідок, враховуючи приписи частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України та частину 2 статті 4 Господарського кодексу України, що передбачають наявність спеціальних норм, регулюючих господарські відносини, сторони господарського договору мають право забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов'язання, а не лише грошового.

При цьому, аналізуючи частину 3 статті 549 Цивільного кодексу України у контексті меж свободи договору, визначених абзацом 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що сторони в договорі можуть змінити її положення та забезпечити за допомогою пені не лише грошове зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане, проте законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Вищенаведений шестимісячний строк не є строком позовної давності, оскільки в нормі йдеться саме про припинення нарахування штрафних санкцій, за стягненням яких особа має право звернутися в межах річного строку позовної давності, встановленого пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов'язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 4 702 066,86 грн. суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем пені, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вищевказане клопотання відповідач просить суд прийняти до уваги що відповідач здійснив усі необхідні від нього дії для постачання автобусів за Договорам, сплатив кошти на користь постачальників, неодноразові звернення як до постачальників так і до виробника автобусів ВАТ «МАЗ» та негайна передача автобусів позивачу одразу після отримання та доопрацювання автобусів від свої постачальників, про що свідчать зазначені у відзиві акти, в зв'язку з чим, відповідач просить суд зменшити розмір пені до 140 000 грн.

Положеннями п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, а зобов'язання, у свою чергу, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому, вказана процесуальна норма застосовується виключно у сукупності з нормами права матеріального, які передбачають можливість зменшення розміру пені, а саме ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення закріплені також у ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, - є правом суду (постанова Верховного Суду України від 03.12.2013 №3-35гс13).

Як роз'яснено в п. 3.17.4. постанови Пленум Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оскільки нарахована позивачем пеня є надміру великою, а також з урахуванням того, що відповідальність у вигляді пені, на відміну від відповідальності за завдання збитків, має передусім караючу, а не компенсаційну функцію, суд вважає за доцільне зменшити розмір належної до стягнення з відповідача суми неустойки (пені) на 90% до 470206,69 грн.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано, що згідно з ч. 4 п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мазтранссервіс» (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 1-А, квартира 38; ідентифікаційний код: 35428907) на користь Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вулиця Набережне Шосе, будинок 2; ідентифікаційний код: 31725604) пеню в розмірі 470206 (чотириста сімдесят тисяч двісті шість) грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 70531 (сімдесят тисяч п'ятсот тридцять одна) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.10.2017.

Суддя О.А. Грєхова