ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2017 Справа № 904/6369/17
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг", смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області

про вжиття заходів до забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг", смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс", м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 5 624 912,23 грн. заборгованості

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача (заявника): ОСОБА_1, довіреність №б/н від 01.06.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №3 від 02.06.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" про стягнення заборгованості в сумі 5 436 150 грн., 147 656 грн. інфляційних сум та 3% річних у сумі 41 106,23 грн. у зв'язку з порушенням зобов'язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 26.02.2016 № 1.

Крім того, позивачем подано до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача в межах заявленої суми позову, яку обґрунтовано тим, що відповідач порушив та продовжує порушувати свої зобов'язання за договором, зокрема прострочення повернення грошових коштів становить більше трьох місяців. Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень є рішення, в яких містяться відомості про вчинення відповідачем дій, спрямованих на систематичне ухилення від виконання своїх зобов'язань, що свідчить про його недобросовісну поведінку у сфері господарської діяльності, та дає підстави вважати, що і в подальшому відповідач буде намагатися ухилитися від виконання зобов'язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 26.02.2016 № 1.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 у справі №904/6369/17 (суддя Рудовська І.А.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" про забезпечення позову - задоволено частково. З метою забезпечення позову накладено арешт в межах заявленої суми позову - 5 624 912,23 грн. на грошові кошти Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд.18, офіс 4-4А; ).

Ухвала господарського суду мотивована тим, що наведені заявником способи забезпечення є такими, що мають гарантувати можливість реалізації позовних вимог або сприяють забезпеченню існуючого положення між сторонами до винесення судового акту, а відтак, повинні вживатись судом альтернативно. З огляду на зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд убачає підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах заявленої суми позову 5 624 912,23 грн. на грошові кошти Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 у справі №904/6369/17 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 касаційну скаргу приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 скасовано, і матеріали оскарження у справі № 904/6369/17 передані на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

В постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2017 вказано, що в порушення вимог процесуального закону місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи ухвалу не навів жодної правової оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу забезпечення позову, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, судом першої інстанції не враховано вимог ч. 2 ст. 67 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких в ухвалі наводяться мотиви та докази необхідності застосування засобу забезпечення позову, невжиття якого може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розпорядженням № 838 від 04.10.2017 керівника апарату відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх. № 54215/17 справи № 904/6369/17 у зв'язку з тим, що постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017, за результатами якого, заяву по вх. № 54215/17 передано для розгляду судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою суду від 05.10.2017 прийнята заява про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 904/6369/17 до провадження та призначена до розгляду в засіданні на 12.10.2017.

12.10.2017 позивачем надані пояснення до заяви про забезпечення позову де звертає увагу суду, на те, що ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року у справі №757/29032/17-к в якій зазначається, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0001195 від 20.04.2017 за фактом організації перевищення влади та службових повноважень, отримання неправомірної винагороди в особливо великих розмірах, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом колишніми службовими особами вищих органів державної влади, правоохоронних органів та суб'єктів господарської діяльності, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням у даній справі встановлено, що у період 2016 - 2017 років приватне підприємство "Швейне об'єднання "Авітекс" мало фінансово-господарські відносини з окремими суб'єктами господарської діяльності, які мають ознаки фіктивності або відносяться до тіньового сектору економіки, тобто може бути задіяне у схемах легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Більше того, після винесення постанови Вищого господарського суду України від 20.09.2017 ОСОБА_2 - Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54102883 по примусовому виконанню ухвали №904/6369/17 від 08 червня 2017 року та скасування арешту в межах заявленої суми позову - 5 624 912 гривень 33 копійки, Відповідач, будь - якої суми грошових коштів на погашення простроченої заборгованості перед Позивачем не перерахував, хоча згідно з листами ПАТ КБ "Приватбанк" від 09.06.2017 №20.1.0.0.0./7-20170609/474 та АТ "ОТП" від 19 липня 2017 року №300-01-300-3/831-1-БТ грошові кошти на рахунках у вказаних банках були, але спрямовані Відповідачем на розрахунки з іншими контрагентами. Зокрема, 27 вересня 2017 року Відповідачем здійснювались перерахування коштів з рахунку 0321 в ПАТ ОТП Банк (МФО 300528) та рахунку 9498 в ПАТ КБ Приватбанк (МФО 305299). Зазначені вище обставини, на думку позивача, свідчать про те, що дії відповідача, спрямовані на ухилення від виконання своїх зобов'язань мають системний характер, показують його недобросовісну поведінку щодо здійснення господарської діяльності, тому, є всі підстави вважати, що і в подальшому відповідач буде всіляко намагатися уникати виконання своїх грошових зобов'язань перед Позивачем, в тому числі і за рішенням суду по даній справі.

Відповідач заперечує проти задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення посилаючись на те, що по-перше, 05.07.2017 Приватне підприємство "Швейне об'єднання "Авітекс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.02.2016 укладеного між Приватним підприємством "Швейне об'єднання "Авітекс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг", що підтверджує наявність спору та обставин, які потребують доведенню. По-друге, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 по справі №904/8558/17 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" та з метою забезпечення позову накладено арешт в межах заявленої суми позову - 3 727 220,00 грн. на грошові кошти Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 27.09.2017 відкрито виконавче провадження №54797112 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 по справі №904/8558/17 та накладено арешт на кошти боржника, підтверджує накладення арешту на всі рахунки відповідача. По-третє, посилання позивача викладені в заяві про забезпечення позову є безпідставними та необґрунтованими, що встановлено в постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2017 по даній справі.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та заслухавши представників сторін суд не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, зокрема, забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані роз'яснення викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпеченню позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Відповідно до заяви про забезпечення позову позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме, не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо.

Отже, з урахуванням викладеного, наведених мотивів для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" про вжиття заходів до забезпечення позовних вимог.

Суддя ОСОБА_3