ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Справа № 918/1108/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівДанилової М.В.,
Яценко О.В.,

розглянувши
касаційну скаргуДержавного підприємства "Укрриба"
на постанову від 12.04.2017 Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№918/1108/16 господарського суду Рівненської області
за позовомДержавного підприємства "Укрриба"
до Приватного акціонерного товариства "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська"
про за зустрічним позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача простягнення заборгованості в сумі 16553,05 грн. Приватного акціонерного товариства "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" Державного підприємства "Укрриба" Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

Від позивача - Ільчук Н.В. (дов. від 02.06.17)

Від відповідача - не з'явились

Від 3-ї особи - не з'явились

У зв'язку з перебуванням судді Бакуліної С.В. у відпустці, справа слухається колегією суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді - Данилова М.В., Яценко О.В., (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2017).

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Укрриба" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" про стягнення заборгованості в сумі 16553,05 грн.

Приватне акціонерне товариство "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" звернулось до господарського суду Рівненської області з зустрічним позовом до Державного підприємства "Укрриба" про визнання договору недійсним.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.01.2017 (Андрійчук О.В.) в задоволенні первісного позову відмовлено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішення щодо зустрічного позову мотивовано тим, що договір зберігання №15/12 від 01.02.2012 та додаткова угода до нього від 13.02.2012 не відповідають вимогами чинного законодавства, але ПАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" звернулось до господарського суду поза межами строку позовної давності. Рішення щодо первісного позову мотивовано тим, що заявлений до стягнення розмір заборгованості не відповідає ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Постанові Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 за 786 "Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу".

Постановою колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у складі: Маціщук А.В., Грязнов В.В., Петухов М.Г. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційна інстанція погодилась з висновками господарського суду в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви у зв`язку з пропуском строку позовної давності щодо визнання недійсною додаткової угоди до договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, укладеної сторонами 13.02.2012 та зазначила, що позовна давність не застосовується колегією суддів до вимоги про визнання недійсним договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, оскільки відмовлено у задоволенні цієї вимоги за її безпідставністю. Постанова в частині відмови в первісному позові мотивована тими ж нормативними актами, що і рішення першої інстанції.

ДП "Укрриба" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, ст.ст.203, 213, 235 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України "Про передачу гідротехнічних споруд" № 126/752 від 06.05.2003 гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що не увійшло на момент приватизації до статутних капіталів господарських товариств, передані із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Міністерства аграрної політики України. Згідно з п. 3 наказу "Про передачу гідротехнічних споруд" № 126/752 від 06.05.2003 з дозволу Фонду державного майна України (Регіональних відділень) орендодавцем майна, переданого згідно з цим наказом, виступає державне підприємство "Укрриба". Орендна плата спрямовується до Державного бюджету України у розмірі, визначеному чинним законодавством. Зазначений пункт скасований згідно з наказом Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України від 20.06.2006 за № 962/317.

29.07.2003 наказом Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України № 202 затверджений акт прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду відкритого акціонерного товариства "РМС Олександрійська", на баланс ДП "Укррриба" та закріплено за ним на праві повного господарського відання.

Відповідно до акту приймання-передачі, підписаного та затвердженого головою Державного департаменту рибного господарства, комісією на баланс ДП "Укрриба" передані гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов`язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що не увійшло до статутного фонду господарського товариства ВАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська", перелік якого наведено у додатку № 1, що є невід`ємною частиною акту.

01.02.2012 ДП "Укрриба" (поклажодавець) та ПАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" (зберігач) укладено договір зберігання державного майна № 15/12, за умовами якого поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання згідно з актом приймання-передачі нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 за № 126/752.

Згідно з п.п. 1.2., 1.3. об'єктом зберігання є гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди, греблі, дамби, будівлі, насосні станції, пов'язані з ними робочі машини і обладнання. інше майно, що перебуває в державній власності відповідно до п.1.1. договору. Зазначене майно розташоване за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с.Русивель.

Відповідно до п. 2.1. зберігач в 3-денний строк з моменту укладення договору приймає від поклажодавця майно згідно з актом приймання-передачі.

У відповідності до п.2.2. зберігач вживає всі заходи для збереження майна, його цілісності, комплектності протягом всього строку дії договору відповідно до вимог глави 66 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 2.4. у випадку, коли для збереження якісних властивостей майна необхідне його використання, зберігач звертається до поклажодавця за дозволом стосовно використання майна, переданого на зберігання, у порядку ст. 944 ЦК України.

Відповідно до п. 4.1. за відповідальне зберігання майна щомісячний розмір плати складає 10 грн., у тому числі ПДВ, з врахуванням щомісячного індексу інфляції. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на рахунок зберігача один раз на рік по закінченню календарного року до 15 січня наступного року.

Згідно з п. 6.1. договір набуває чинності з дня його підписання і діє протягом 10 років з 01.02.2012 по 01.02.2022.

Договір зберігання підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

01.02.2012 ДП "Укрриба" та ПАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, відповідно до якого поклажодавець передав, а зберігач прийняв 27 об'єктів загальною вартістю 785220,00 грн.

13.02.2012 ДП "Укрриба" та ПАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська" укладена додаткова угода до договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, за умовами п.1.1 якої відповідно до ст. 944 ЦК України поклажодавець надає згоду зберігачеві на користування майном, переданим зберігачу на зберігання в порядку цього договору, а зберігач засвідчує свою обізнаність з усіма властивостями майна та його цільовим призначенням. Використання майна здійснювати відповідно до правил технічної експлуатації гідротехнічних споруд рибоводних господарств, затверджених наказом Державного департаменту рибного господарства України від 13.01.2004 за № 6.

Відповідно до п.1.2. зберігач зобов'язався не пізніше 15 липня кожного календарного року надавати поклажодавцеві звітність за формою № 1-рг "Звіт про рибництво" (за півріччя) та не пізніше 15 січня календарного року , наступного за звітним - за формою № 2-рг "Звіт про вирощування та вилов риби" (за рік), що затверджені Мінагрополітики України від 15.07.2004 за № 255.

У відповідності до п.1.3., п.1.4. зберігач зобов'язується здійснювати оплату за користування державним майном, зазначеним в акті приймання-передачі. Ціна за користування майном становить 872,10 грн. з ПДВ, яку зберігач вносить до 14 числа місяця, наступного за звітним. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. У разі затримки оплати за використання майна, переданого для зберігання, зберігач сплачує поклажодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Додаткова угода підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Посилаючись на невиконання відповідачем договору зберігання, зокрема п.1.3 додаткової угоди, щодо плати за користування майном, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилаючись на те, що договір зберігання державного майна від 01.02.2012 та додаткова угода до нього по суті є договором оренди державного майна, який, в свою чергу, не відповідає вимогам, встановленим для даного виду правочину, відповідач за первісним позовом звернувся до суду із зустрічним позовом у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. При цьому, реальний (прихований) правочин може бути дійсним або недійсним. Якщо правочин, який сторони насправді вчинили, відповідає вимогам закону, відносини сторін регулюються правилами, що його стосуються. Якщо ж правочин, який сторони насправді вчинили, суперечить законодавству, суд має винести рішення про визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочинів такого типу.

Удаваний правочин як неправомірний може бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, оскільки зовнішнє волевиявлення сторін не збігається з їх внутрішньою волею.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостої статті 203 цього Кодексу.

У відповідності з ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ДП "Укрриба" та ПАТ "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська", укладаючи договір зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, мали на меті укладання саме договору зберігання. Умови договору відповідають вимогам чинного законодавства на час укладання, а саме - глави 66 Зберігання Цивільного кодексу України; за змістом зазначених норм і відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 за № 126/752 згоди Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області на укладення договору зберігання державного майна не вимагалося, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012.

Апеляційним судом також встановлено, що додаткова угоди до договору зберігання державного майна № 15/12 є удаваним правочином, оскільки вчинена для приховання іншого правочину - договору оренди.

При цьому, при укладенні додаткової угоди до договору зберігання сторонами не додержано вимоги п. 1 ч. ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", якими встановлено, що єдиним орендодавцем державного майна - майна цільових майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю, - є Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва; не здійснено оцінку об'єкта оренди, яка має передувати укладенню договору оренди; умови п.1.3 додаткової угоди не відповідають нормам Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 за № 786 (зі змінами від 14.09.2011 станом на час укладення додаткової угоди); порушено ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у відповідній редакції) відповідно до якої не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, гідротехнічні захисні споруди.

ДП "Укрриба" заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

При вирішенні спору апеляційний господарський суд відмовив в позові в частині зустрічної позовної заяви щодо визнання недійсною додаткової угоди до договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, укладеної сторонами 13.02.2012, у зв`язку з пропуском строку позовної давності та не застосував позовну давність до вимоги про визнання недійсним договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, оскільки відмовив у задоволенні цієї вимоги за її безпідставністю.

В касаційному порядку оскаржується постанова апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що позовна заява Державного підприємства "Укрриба" про стягнення заборгованості за користування державним майном, застосування відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та неустойки, ґрунтується на умовах додаткової угоди до договору зберігання державного майна № 15/12 від 01.02.2012, укладеної сторонами 13.02.2012.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що істотні умови додаткової угоди та обставини її виконання свідчать про вчинення сторонами удаваного правочину, спрямованого на встановлення правовідносин оренди державного майна, яке вже передане товариству "Рибоводно-меліоративна станція "Олександрійська".

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України, ст.283 Господарського України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" гідротехнічні захисні споруди не можуть бути об'єктами оренди.

Згідно ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" єдиним орендодавцем державного майна - майна цільових майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю, - є Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується, зокрема за майно, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації), - до державного бюджету.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виконання грошового зобов'язання, в даному випадку, грунтується на додатковому договорі, положення якого суперечать вищенаведеним нормам чинного законодавства, та правомірно відмовлено в позові.

Посилання касатора на те, що відмова у стягненні є незаконною, оскільки зобов'язання за визнаним недійсним договором припиняється тільки на майбутнє, не приймається до уваги, оскільки плата за користування (орендна плата), за стягненням якої звернувся позивач за первісним позовом, встановлена в порядку та розмірах, які суперечать положенням Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і виконання такого грошового зобов'язання є неправомірним.

Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують зазначених вище висновків та пов'язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позову, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Укрриба" залишити без задоволення.

Постанову від 08.06.2017 Київського апеляційного господарського суду у справі №918/1108/16 господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді М. Данилова

О. Яценко