УХВАЛА

12.10.2017Справа № 910/15545/17

За заявою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17.

за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К»

про стягнення заборгованості у розмірі 3 495 067, 00 грн.

Представники сторін:

від позивача (заявника): Максименко В.О.;

від відповідача-1: Пушок С.В.

від відповідача-2: не з'явився

Суддя Щербаков С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.08.2017 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення у справі № 17/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» про стягнення заборгованості у розмірі 3 495 067, 00 грн.

12.09.2017 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 28.09.2017, зобов'язано сторін та Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків надати суду необхідні документи.

Зокрема, витребувано у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, з метою розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, справу №17/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» про стягнення заборгованості у розмірі 3 495 067, 00 грн., разом з належним чином засвідченими копіями:

- Свідоцтва про реєстрацію постійно діючого третейського суду;

- Положення про постійно діючий третейський суд;

- Регламенту третейського суду.

27.09.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли матеріали справи № 17/17, а також документи на виконання вимог ухвали суду від 13.09.2017.

Розгляд заяви відкладався в порядку п.п. 1-2 ст. 77 господарського процесуального кодексу України на 12.10.2017.

У даному судовому засіданні представник відповідача-1 подав клопотання про зупинення провадження у справі із розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17 до розгляду справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17, що розглядається в Господарському суді міста Києва.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Розглянувши подане відповідачем-1 клопотання про зупинення провадження у справі, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 1229 Господарського процесуального кодексу України, якщо до господарського суду надійшла заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 79 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу виконавчого документа до набрання законної сили ухвалою суду, якою відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Провадження має бути зупинено до набрання законної сили не лише ухвалою про відмову, а й ухвалою про задоволення заяви про скасування рішення.

Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначено у п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Проте, суд відзначає, що станом на дату розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17, судом не встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування рішення третейського суду від 21.08.2017 у справі № 17/17.

Таким чином, на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17 є таким, що набрало законної сили, а у встановленому законом порядку не скасовано.

Також, у даному судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення даної заяви та надав відзив на заяву про видачу виконавчого документа, в якому зазначає, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки спір для стягнення кредитної заборгованості фактично розглядався структурним підрозділом організації, основним завданням якої є захист прав та інтересів банків - її членів, зокрема Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», тож на думку відповідача-1, третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків Мамченко Ю.В. було розглянуто справу № 17/17 з порушенням норм чинного законодавства.

Представник відповідача-2 у судове засідання також не з'явився, причин неявки не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач-2 повідомлявся ухвалами суду від 13.09.2017 та 28.09.2017 про дату, час та місце розгляду даної заяви, проте у судове засідання своїх представників не направив.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» є: 01010, м. Київ, провулок Інженерний, буд. 4 Б.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 та від 28.09.2017 судом направлено на зазначену у витязі адресу відповідача-2, проте до суду повернулися конверти з ухвалами суду від 13.09.2017 та від 28.09.2017 з відмітками: «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», «не зареєстровано».

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-2 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду заяви, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача-2 не є перешкодою для винесення ухвали за результатами розгляду даної заяви.

Отже, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.15.2017 у справі № 17/17, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про третейські суди», заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п'яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали заяви та справи третейського суду, оцінивши доводи заяви, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи із наступного.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" визначає, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред'явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 6.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 116 ГПК України та пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

У відповідності до норм чинного законодавства України, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа в розумінні статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 122-10 ГПК України.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про третейські суди», компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 вказаного Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на заяву, про те, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки спір для стягнення кредитної заборгованості фактично розглядався структурним підрозділом організації, основним завданням якої є захист прав та інтересів банків - її членів, зокрема Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», та третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків Мамченко Ю.В. було розглянуто справу № 17/17 з порушенням норм чинного законодавства, суд відзначає наступне.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про третейські суди" цей Закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

За змістом ст. 7 Закону України "Про третейські суди", в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Як вбачається з п. 1 ст. 2 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 22.04.2005 із відповідними змінами, третейський суд є недержавним, незалежним, постійно діючим органом, який створений для захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів сторін третейського розгляду шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про третейські суди", формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами. Якщо сторони не погодили іншого, то формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в такому порядку: 1) при формуванні третейського суду в складі трьох і більше третейських суддів кожна із сторін призначає чи обирає рівну кількість третейських суддів, а обрані у такий спосіб третейські судді обирають ще одного третейського суддю для забезпечення непарної кількості третейських суддів. Якщо одна із сторін не призначить чи не обере належної кількості третейських суддів протягом 10 днів після одержання прохання про це від іншої сторони або якщо призначені чи обрані сторонами третейські судді протягом 10 днів після їх призначення чи обрання не оберуть ще одного третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду; 2) якщо спір підлягає вирішенню третейським суддею одноособово і після звернення однієї сторони до іншої з пропозицією про призначення чи обрання третейського судді сторони не призначать чи не оберуть третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду.

Як передбачено ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 22.04.2005 із відповідними змінами, формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею. Якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви Голова Третейського суду або заступник повинен призначити суддю.

Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору (зі змінами та доповненнями) та договору поруки вбачається, що спори в рамках даних договорів підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків в порядку, передбаченому третейським застереженням. Якщо спір не підвідомчий третейському суду, такий спір передається на розгляд суду. Третейське застереження (третейська угода). Будь-які вимоги, які виникають при виконанні даних договорів або у зв'язку з ними, або випливають з них та становлять предмет спору підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків з регламентом вказаного третейського суду, текст якого розміщено на (http:tretsud.aub.oru.ua) та який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. Умови договорів містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце та дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення кредитного договору та договору поруки.

За змістом ст. 16 Закону України "Про третейські суди", склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд відзначає, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків створений та діє на основі Закону України "Про третейські суди", Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків та Регламенту, які є відкритими для доступу та з якими кожна сторона має рівні права на ознайомлення у Третейському суді або на сайті суду (http:tretsud.aub.oru.ua).

Так, стаття 18 Закону України "Про третейські суди" встановлює вимоги до третейських суддів. Частина 1 цієї статті передбачає, що третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору.

Отже, постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків є незалежним органом, який захищає інтереси сторін третейського розгляду, а не членів Асоціації українських банків.

При цьому, доказів того, що позивач є членом вказаної Асоціації матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків є структурним підрозділом Асоціації українських банків. Тобто, доводи про упередженість судді Постійно діючого суду при Асоціації українських банків ґрунтуються на припущеннях відповідача-1.

Таким чином, враховуючи наведе вище, як свідчать наявні у справі документи, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону та третейської угоди; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; склад третейського суду відповідав вимогам статей 16 - 19 вказаного Закону; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; постійно діючий третейський суд надав на вимогу компетентного суду відповідну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-11 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу про видачу виконавчого документа або про відмову у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

За вказаних обставин, враховуючи, що Закон України "Про третейські суди" не надає права компетентному суду, який розглядає заяву про видачу виконавчого документа, надавати стороні строк для добровільного виконання рішення третейського суду, суд приходить до висновку про необхідність видачі виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 17/17.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 86, 122-7, 122-11 ГПК України, ст. ст. 55, 56 Закону України "Про третейські суди", постановою Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.08.2017 у справі № 17/17 - задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» (83112, м. Донецьк, вул. Купріна, буд. 121-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» (01010, м. Київ, провулок Інженерний, буд. 4 Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4, ) заборгованість у сумі 3 495 067 (три мільйони чотириста дев'яносто п'ять тисяч шістдесят сім) гривень 47 копійок.

3. Стягнути в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» (83112, м. Донецьк, вул. Купріна, буд. 121-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» (01010, м. Київ, провулок Інженерний, буд. 4 Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4, ) третейський збір по 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят) гривень з кожного.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» (83112, м. Донецьк, вул. Купріна, буд. 121-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4, ) 400 (чотириста) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К» (01010, м. Київ, провулок Інженерний, буд. 4 Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4, ) 400 (чотириста) грн. 00 коп. - судового збору.

6. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 17/17.

7. Повернути Постійно діючому третейському суду при Асоціації українських банків справу № 17/17.

Суддя Щербаков С.О.