ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017р. Справа № 917/1820/16

за позовом Приватного підприємства "Альфа Капітал", вул. Леніна, 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область,38730

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ, вул. Центральна, 5, с. Тахтаулове, Полтавський район, Полтавська область,38720

про стягнення 760 830,43 грн. заборгованості за договором № 21 від 04.10.2014 року

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін, які були присутні в судовому засіданні 10.10.2017 року:

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 04.01.2016 року

від відповідача: ОСОБА_2 дов. б/н від 17.01.2017 року

Представники сторін, які були присутні в судовому засіданні 11.10.2017 року:

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 04.01.2016 року

від відповідача: ОСОБА_3 дов. б/н від 16.01.2017 року

Обставини справи: Приватне підприємство "Альфа Капітал" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ про стягнення 760 830,43 грн. заборгованості за договором про надання послуг з обробітку ріллі № 21 від 04.10.2014 року, з яких: 524119,37 грн. - сума основного боргу, 184431,48 грн. - пеня, 37503,72 грн. - інфляційні нарахування, 14775,86 грн. - 3% річних.

Одночасно із позовом позивачем подано заяву про вжиття заходів по забезпеченню позову та накладення арешт на майно відповідача, що знаходиться за адресою 38720, Полтавська область, Полтавський район, с. Тахтаулове, вул. Центральна, буд.5 в т.ч. що знаходиться в обороті та/або на його складах, та на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку р/р 0685 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Полтава, МФО 331401, в межах суму позову 760 830,43 грн.

Суд ухвалою від 21.11.2016 року порушив провадження у справі №917/1820/16 та призначив її до розгляду.

16.01.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 47-49). В поданому відзиві відповідач вказує, що сума зобов'язань відповідача по Договору № 21 від 04.10.2014 року була повністю погашена внаслідок підписання сторонами 06.01.2015 року угоди про проведення взаємозаліку. Також відповідач зазначає, що позивачем був наданий до зустрічної звірки ДФС акт № а-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаний в односторонньому порядку, а саме виконавцем робіт ПП "Альфа-Капітал". Також відповідач посилається на довідку зустрічної звірки, в якій дані, викладені працівниками ДФС внаслідок проведеної перевірки згідно наданих саме позивачем документів та даних, свідчать про те, що доданий позивачем до даного акт № а-0000023 від 04.12.2014 р. на суму 1323934,20 грн., можливо підроблений. Адже, як стверджує відповідач у відзиві, на дату проведення зустрічної перевірки позивач надавав акт з тим самим номером та датою підписання, однак не підписаний відповідачем і на іншу суму, а саме 1 751 464, 80 гривень. Тому відповідач просить суд припинити провадження по даній справі, враховуючи повне виконання відповідачем зобов'язань перед позивачем до подання позову. До відзиву відповідач додав копію угоди про проведення взаємозаліку, копію довідки зустрічної звірки, копію пояснень, копію статуту, копію витягу з ЄДР та довіреність (арк. с. 50-77).

16.01.2017 року від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи по справі (арк. с. 44-46). На вирішення даної експертизи відповідач просив поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України - ОСОБА_4 зображення якого міститься у акті № а-0000023 від 04.12.2014 р. на суму 1323934,20 грн., ОСОБА_4 чи іншою особою?

- Чи відповідає відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-0000023 від 04.12.2014 р. на суму 1323934,20 грн., відтиску печатки вказаного підприємства?

- Чи виконаний відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-0000023 від 04.12.2014 р. на суму 1323934,20 грн., з використанням технічних засобів друку чи будь-яких інших засобів?

- Встановити час та період виготовлення акту № а-0000023 від 04.12.2014 р. на суму 1323934,20 грн., а також підписів та відтисків печаток на ньому?

У своєму клопотанні відповідач також просив суд проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057). Крім того, відповідач просив суд оплату експертизи покласти на відповідача.

17.01.2017 року від позивача до суду надійшла заява (арк. с. 81). В поданій заяві позивач просив суд заяву про забезпечення позову залишити без розгляду у зв'язку з несплатою судового збору.

Суд ухвалою від 23.01.2017 року (арк. с. 107-116) призначив судову почеркознавчу та технічну експертизу документа, проведення якої доручив Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5. На вирішення експерта поставив наступні питання :

1) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_4 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн., ОСОБА_4 чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн. навмисно зміненим почерком ?

3) Чи відповідає відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн. , відтиску печатки вказаного підприємства?

4) Чи виконаний відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн., з використанням технічних засобів друку чи будь-яких інших засобів?

Даною ухвалою суд також зупинив провадження у справі № 917/1820/16 на час проведення судової експертизи до надання висновків за її результатами. Зобов'язав Державне підприємство "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України забезпечити проведення судової експертизи шляхом оплати її послуг та залишив заяву позивача про вжиття заходів по забезпеченню позову та накладення арешт на майно відповідача, без розгляду.

Згідно супровідного листа Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 до суду надійшов висновок судової технічної експертизи документів №126 та лист експертної установи, яким було повернуто матеріали справи без проведення почеркознавчої експертизи, оскільки відповідач на якого було покладено обов'язок оплатити вартість експертизи, таку оплату не здійснив (арк. с. 135-145).

Суд ухвалою від 14.09.2017 року поновив провадження у справі та призначив її до розгляду в засідання.

09.10.2017 року від позивача до суду надішли додаткові пояснення по справі (арк. с. 205-206).

10.10.2017 року від відповідача до суду надійшла заява про призначення по справі повторної судової почеркознавчої експертизи (арк. с. 208-210). В обґрунтування даної заяви відповідач посилається на те, що на адресу відповідача від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 20.02.2017 року надійшов лист з рахунком на оплату №305 від 03.02.2017 року на суму 6606,00 грн. з призначенням: «Експертиза без ПДВ №126 (02) у відношенні: державне підприємство «Дослідне господарство «Тахтаулово» Інституту сільського господарства північного сходу до ПП «Альфа Капітал». Даний рахунок був оплачений відповідачем 23.02.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №37 від 23.02.2017 року. Жодних інших платіжних документів від Харківського науково- дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 на адресу відповідача не надходило, у підтвердження чого відповідачем надано копії сторінок з журналу вхідної кореспонденції 2016-2017 p.p. Листом від 17.07.2017 року №796 з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 на адресу ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6 надійшов висновок №126 судово-технічної експертизи документів по матеріалах справи з господарського спору №917/1820/16 від 14.07.2017 р. Оскільки експертизу проведено не в повному обсязі (не проведено почеркознавчу експертизу стосовно питань 1,2) то відповідач просить суд призначити по справі повторну судову почеркознавчу експертизу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свою заяву про призначення по справі повторної судової почеркознавчої експертизи.

Представник позивача заперечував проти задоволення даної заяви.

Суд відмовляє в задоволенні заяви про призначення по справі повторної судової почеркознавчої експертизи керуючись наступним.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом вже задовольнялась заява відповідача про призначення по справі судової технічно-почеркознавчої експертизи ухвалою від 23.01.2017 року.

Однак, до суду надійшов висновок тільки судової технічної експертизи документів №126. Матеріали справи для проведення почеркознавчої експертизи були повернуті експертною установою до суду без проведення, оскільки відповідач, на якого було покладено обов'язок оплатити вартість експертизи, таку оплату не здійснив. Отже, саме з вини відповідача не була проведена судова почеркознавча експертиза по даній справі.

Посилання відповідача на, те що він не отримував від експертної установи другого рахунку на оплату експертизи судом до уваги не приймається, оскільки в матеріалах справи наявні супровідні листи експертної установи від 03.02.2017 року за вих. №2/372екс та від 03.02.2017 року за вих. №2/371екс, з рахунками на оплату вартості робіт за проведення судово-почеркознавчої експерти №304 від 03.02.2017 року та №305 від 03.02.2017 року, які виставлялися відповідачу. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості дізнаватися про стан експертизи, як її ініціатор.

Отже, не оплату відповідачем експертизи та подання заяви про проведення повторної почеркознавчої експертизи суд розцінює як дії, які спрямовані на затягування судового процесу з боку відповідача.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 -69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

На підставі вищевикладеного суд відмовляє в проведенні повторної судової почеркознавчої експертизи по справі.

Рішення приймається після перерви оголошеної в судовому засіданні 10.10.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 11.10.2017 року суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення та повідомив дату складення повного тексту рішення згідно статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд, встановив:

04 жовтня 2014 року між Приватним підприємством «Альфа-Капітал» (позивач, виконавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Тахтаулово» Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України (відповідач, замовник) було укладено договір про надання послуг з обробітку ріллі №21 (арк. с. 8-10).

Умовами даного договору сторони погодили наступне:

- В порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов'язався на свій ризик надати послуги по обробітку ґрунту на землях замовника , а замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані послуги (п.1.1. договору);

- Предметом договору є надання комплексу наступних послуг: мульчування - площа 905,00 га, витрата на 1 га площі - 252,00, всього витрат в тому числі ПДВ 228060,00 грн.; дискування - площа 1487,7 га, витрата на 1 га площі - 378,00, всього витрат в тому числі ПДВ 562350,60 грн.; оранка - площа 1487,7 га, витрата на 1 га площі - 646,00, всього витрат в тому числі ПДВ 961054,20 грн. Всього по послугах - 1 751 464,80 грн. (п.1.2.1. договору);

- Надані згідно умов даного договору послуги (виконані роботи) вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі робіт та відсутності при цьому взаємних претензій. Акт приймайся-передачі робіт складається сторонами після надання всього комплексу послуг (п. 3.1. договору);

- Загальна вартість послуг згідно п. 1.2.1 даного договору та Кошторису (Додаток 1 ) складає 1 751 464,80 грн. (включно ПДВ). Остаточна вартість договору при необхідності буде визначена при підписанні сторонами «акту приймання-передачі» робіт за додатковою угодою, згідно п. 1.5 договору (п. 4.1. договору);

- Оплата проводиться шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок виконавця в термін жовтень-листопад 2015 року згідно «актів приймання-передачі виконаних робіт» (п. 4.2. договору);

- За несвоєчасний розрахунок замовник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Позовна давність на вимоги Виконавця про стягнення пені складає 3 (три) роки (п. 5.2. договору).

До договору про надання послуг з обробітку ріллі №21 між сторонами був складений та підписаний кошторис орієнтовних витрат з надання послуг по обробітку ґрунту (арк. с. 11).

27.01.2015 року між сторонами була підписана додаткова угода №1 до договору про надання послуг з обробітку ріллі №21 від 04.10.2014 року (арк. с. 12), якою сторони внесли зміни до п. 1.2.1. договору та виклали його у наступній редакції:

найменування послуги: дискування - площа 960,00 га, витрата на 1 га площі - 378,00, всього витрат в тому числі ПДВ 362 880,00 грн.; найменування послуги: оранка - площа 1487,7 га, витрата на 1 га площі - 646,00, всього витрат в тому числі ПДВ 961 054,20 грн. Всього по послугах - 1 323 934,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ним на виконання вимог умов договору були надані відповідачу послуги з обробітку ґрунту ((дискування та оранка) на загальну суму 1 323 934,20 гри. в т.ч. ПДВ. Факт надання даних послуг позивач підтверджує підписаним між сторонами актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № а-00000023 від 04.12.2014 р. (арк. с. 13).

Як вказує позивач, відповідач взяті на себе за договором зобов'язання щодо оплати наданих послуг здійснив лише частково в сумі 799 814,83 грн. і за ним рахується заборгованість в сумі 524 119,37 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 760 830,43 грн. заборгованості за договором про надання послуг з обробітку ріллі № 21 від 04.10.2014 року, яка складається з: 524 119,37 грн. основного боргу, 184431,48 грн. пені за період з 01.12.2015 року - 07.11.2016 року , 37503,72 грн. інфляційних нарахувань за період з 01.12.2015 року - 07.11.2016 року, 14775,86 грн. 3% річних за період з 01.12.2015 року -07.11.2016 року (розрахунок, арк. с. 14-15).

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 836 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання умов (неналежне виконання).

Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений договором або законом строк (ч.1 ст.612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивачем виконано роботи (надані послуги) за договором №21 від 04.10.2014 року на суму 1 323 934,20 грн. в т.ч. ПДВ., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № а-00000023 від 04.12.2014 р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками В даному акті вказано про відсутність претензій у сторін одна до одної.

В матеріалах справи міститься висновок експерта №126 від 14.07.2017 року, зроблений за результатами проведення судової технічної експертизи документів у даній справі (арк. с. 136-143). Так, експерт, за наслідками дослідження наданих йому документів прийшов до висновку, що відтиски печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України" (відповідач) у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн., нанесені за допомогою рельєфного кліше, виготовленого з дотриманням технології виробництва кліше печаток і штампів, яка застосовується на підприємствах що мають дозвіл на їх виготовлення. Також експерт прийшов до висновку, за результатами дослідження документів, наданих у якості вільних зразків підпису ОСОБА_4 та які містять відтиски печатки ДП "ДГ Тахтаулово " ІСГ ПС НААНУ", що відтиски печатки ДП "ДГ "Тахтаулово" ІСГ ПС НААНУ" у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн., та у документах: лист вих. ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6 № 8 від 27.01.2015; акт здачі-приймання робіт №ИС/065057 від 17.11.2014, складений між ТОВ "Центр Сертифікації Ключів "Україна" та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6; акт здачі-прийняття робіт (послуг) №ИС/064733, складений 14.11.2014 між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6 та ПП «Софт-Сервіс»; акт до Договору №47 від 17.09.2014, складений 07.11.2014 між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6 та ФО-П ОСОБА_7; договір №47 від 17.09.2014, укладений між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6 та ФО-П ОСОБА_7 з додатком «Договірна ціна»; акт № ОУ-0000458 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.10.2014 складеного між ПП «БАЛАНС ЕКО» та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6; додаткова угода про внесення змін (доповнень) до Договору про постачання електричної енергії №3072 від 29.10.2008, укладена 01.10.2014 між ПАТ «Полтаваобленерго» та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_6; додаток №9 до Договору про постачання електричної енергії від 29.10.2008 №3072 «Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках аварійних відключень на період з 01.10.2014 по 01.10.2015»; додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії від 29.10.2008 №3072 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу", нанесені однією і тією самою печаткою ДП "ДГ "Тахтаулово" ІСГ ПС НААНУ".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг за договором виконав частково в сумі 799 814,83 грн. (шляхом проведення взаємозаліку) і на момент розгляду справи зобов'язання відповідача в частині сплати 524119,37 грн. ним не виконані.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

В пункті 5.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасний розрахунок замовник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Позовна давність на вимоги виконавця про стягнення пені складає 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем нараховано відповідачу:

- 184431,48 грн. пені за період з 01.12.2015 року - 07.11.2016 року;

- 37503,72 грн. інфляційних нарахувань за період з 01.12.2015 року - 07.11.2016 року;

- 14775,86 грн. 3% річних за період з 01.12.2015 року -07.11.2016 року (розрахунок, арк. с. 14-15).

Заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру та правильності нарахування судом не було виявлено їх завищення з боку позивача.

При нарахуванні пені позивачем не враховано вимоги статті 232 ГК України.

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятору "ЛІГА: ОСОБА_8 3 9.1.3", до стягнення підлягає пеня в сумі 112 343,59 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 524119,37 грн. основного боргу, 112 343,59 грн. пені, 37503,72 грн. інфляційних та 14775,86 грн. 3% річних, є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом.

Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Відповідач у відзиві посилається на те, що сума зобов'язань відповідача по Договору №21 від 04.10.2014 року була повністю погашена внаслідок підписання сторонами 06.01.2015 року угоди про проведення взаємозаліку.

Дослідивши надану відповідачем угоду про проведення взаємозаліку від 06.01.2015 року (арк. с. 97) судом встановлено, що даною угодою сторони погодили, що сторона 1 (позивач) зменшує заборгованість стороні 2 (відповідач) на суму 4 084 650,00 грн. в т. ч. ПДВ згідно договорів про надання сільськогосподарських послуг та збиранню урожаю №7 від 24.02.2014 року та №21 від 04.10.2014 року. Отже, як випливає з умов угоди про проведення взаємозаліку сторони чітко не погодили в якій саме частині із загальної суми (4084650,00 грн. в т. ч. ПДВ) позивач повинен зменшити заборгованість по договору про надання сільськогосподарських послуг та збиранню урожаю №7 від 24.02.2014 року, а в якій по договору №21 від 04.10.2014 року. При цьому позивачем не заперечує зарахування в рахунок погашення боргу за договором №21 від 04.10.2014 року суму у розмірі 799 814,83 грн. та враховує її при обчисленні боргу.

Посилання відповідача на дані довідки зустрічної звірки проведеної в ПП "Альфа-Капітал" за період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року Державною фіскальною службою в Полтавській області №07-22/115 від 15.05.2015 року також не приймається судом до уваги, оскільки, дана довідка Державної фіскальної служби не може підтверджувати порушення договірних зобов'язань.

Акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень не є правовим документом, не є актом індивідуальної дії та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні з даним позовом, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33,43,49,82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ (вул. Центральна, 5, с. Тахтаулове, Полтавський район, Полтавська область,38720, ідентифікаційний код 00497029) на користь Приватного підприємства "Альфа Капітал" (вул. Леніна, 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область,38730, ідентифікаційний код 35171344) 524119,37 грн. основного боргу, 112 343,59 грн. пені, 37503,72 грн. інфляційних та 14775,86 грн. 3% річних., 10331,14 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 13.10.2017 р.

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією