РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017Справа №910/14420/17

За позовом: Київського міського пологового будинку № 2;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "БУДГАРАНТ ПЛЮС";

про: стягнення 279.213,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Бенд.г О.С. - за довіреністю від 09.08.2017 № 768;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Київський міський пологовий будинок № 2 звернувся до господарського суду м. Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БУДГАРАНТ ПЛЮС" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 279.213,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором від 21.06.2017 № 1-кр, яке полягає у виконанні оплачених позивачем робіт, відповідач роботи за договором не виконав, тому позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 279.213,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.08.2017 № позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14420/17. Розгляд справи призначений на 02.10.2017.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання, не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

Крім того, відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 ГПК України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.10.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між Київським міським пологовим будинком № 2, як замовником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДГАРАНТ ПЛЮС", як підрядником, (далі - відповідач) укладено договір від 21.06.2017 № 1-кр (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов'язується на підставі Договору власними силами і засобами (із залученням у разі потреби субпідрядних організацій) виконати роботи по об'єкту Капітальний ремонт покрівлі Київського міського пологового будинку № 2 за адресою: м. Київ, вул. Мостицька, 11, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити їх (п. 1.1 Договору).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору визначено, що строки виконання робіт визначаються календарним планом, що є невід'ємною частиною Договору. Відповідач зобов'язаний виконати роботи в строк до 15.8.2017.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2 Договору передбачено, що згідно постанови КМУ від 23.04.2014 № 117 та від 27.12.2001 № 1764 позивач здійснює перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача в національній валюті України і безготівковій формі 30 % аванс, що складає 279.213,06 грн.

Умовами пункту 6.2.1 Договору визначено, зо позивач має право, зокрема, в односторонньому порядку розірвати Договір у разі невиконання зобов'язань або у разі істотного порушення відповідачем умов Договору, повідомивши про це його у строк не менше десяти календарних днів до дати розірвання Договору.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються, в тому числі, положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так позивачем, на виконання умов укладеного між сторонами спору Договором, на підставі рахунку-фактури від 21.06.2017 № 1, перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 279.213,00 грн. в якості авансового платежу, що підтверджується платіжним дорученням від 27.06.2017 № 1038, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами спору Договору, позивачем направлений на адресу відповідача лист про повернення суми авансу та розірвання Договору, який залишений відповідачем без виконання.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем зобов'язання за Договором, відповідач у встановленому Договором порядку роботи не виконав, що призвело до звернення позивача до господарського суду з метою захисту свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 279.213,00 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

За приписом ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Порядок виконання робіт встановлено п. 3.1, 3.2 Договору, а тому за правилами, встановленими ч. 1 ст. 530 ЦК України, такий обов'язок має бути виконаний у визначений термін.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України унормовано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд відзначає, що сторонами спору доказів, підтверджуючих, виконання відповідачем робіт на суму 279.213,00 грн. або повернення вказаної суми коштів позивачеві, сторонами спору не надано.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати робіт в сумі 279.213,00 грн. підлягає задоволенню повністю.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БУДГАРАНТ ПЛЮС" (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 4; ідентифікаційний код 39613276) на користь Київського міського пологового будинку № 2 (04074, м. Київ, вул. Мостицька, буд. 11; ідентифікаційний код 05496780) заборгованість в сумі 279.213 (двісті сімдесят дев'ять тисяч двісті тринадцять) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 4.188 (чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 20 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06 жовтня 2017 року

Суддя С.В. Балац