КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Справа№ 910/12404/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Руденко М.А.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача Кириленко О.П. довіреність № 08/03/01 від 03.08.17

відповідача 1 Зеленько Ю.В. довіреність № 16/245 від 25.05.16

відповідача 2 Бондаренко Н.О. довіреність № 18-0009/59329 від 15.07.16

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ІНВЕСТ"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 23.08.2017

у справі № 910/12404/17 ( суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ІНВЕСТ"

до 1. Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"

2. Національного банку України

про визнання недійсним рішення загальних зборів та відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГРАНТ ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів 1. Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" та 2. Національного банку України про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів, які оформлено протоколом №1/17 від 28.04.2017, та стягнення шкоди в розмірі 762 338, 93 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/12404/17 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "ГРАНТ ІНВЕСТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/12404/17 та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "ГРАНТ ІНВЕСТ" не погоджується із висновком суду першої інстанції, та стверджує, що його, як акціонера банку, не було своєчасно повідомлено про проведення загальних зборів. До того ж, на думку позивача, повідомлення про скликання загальних зборів та наявні в ньому відомості щодо фінансової звітності акціонерного товариства та аудиторський висновок, складений за наслідками 2016, мають розбіжності. Вказані обставини, на думку заявника, створили перешкоди щодо участі акціонера в управлінні товариством, зокрема, шляхом внесення пропозицій до порядку денного, що і стало підставою для звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів, яке оформлено протоколом №1/17 від 28.04.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ГРАНТ ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 28.09.2017.

ПАТ "МОТОР-БАНК" у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просило суд відмовити у задоволенні останньої, стверджуючи про безпідставність позовних вимог.

Національний банк України у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Згідно із ст. 14 статуту Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" передбачено, що вищим органом управління банку є загальні збори акціонерів банку, що вирішують будь-які питання діяльності банку.

Банк зобов'язаний щороку скликати загальні збори (річні загальні збори). Усі інші загальні збори, крім річних, вважаються позачерговими. Строки скликання річних та позачергових загальних зборів визначаються чинним законодавством України (п.15.1 статуту відповідача 1).

З представленого до матеріалів справи переліку №136473зв від 25.04.2017 акціонерів, які мають право приймати участь у загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", до таких осіб станом на момент виникнення спірних правовідносин належали Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (63,764166% статутного капіталу), Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" (3,534583% статутного капіталу) та Публічне акціонерне товариство "Мотор-Банк" (32, 701250% статутного капіталу).

28.04.2017 було проведено річні загальні збори Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", результати яких оформлено протоколом №1/17 від 28.04.2017.

Зі змісту протоколу №1/17 від 28.04.2017 вбачається, що вищим органом управління Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" було прийнято рішення про: обрання лічильної комісії річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" у складі трьох осіб: голови комісії Коровіна Д.В. та членів комісії Неклюдова О.Ю. та Сокирченко Л.М.; засвідчення бюлетенів для голосування головою лічильної комісії на кожній сторінці шляхом підписання в нижній частині аркуша у відведеному формою бюлетеня місці до моменту оголошення протоколу про підсумки голосування. Засвідчення бюлетеню по питанню №1 порядку денного загальних зборів щодо обрання лічильної комісії річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" здійснює голова тимчасової лічильної комісії; обрання головою річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" Луніна Віктора Олексійовича, секретарем загальних зборів - Покатова Олімпія Валеряновича; затвердження звіту правління Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" про результати фінансово-господарської діяльності банку за 2016 рік (додаток №4 до протоколу річних загальних зборів акціонерів) та визнання роботи правління Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" в 2016 році задовільною та такою, що відповідає цілям та напрямкам діяльності банку; затвердження річного звіту Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" за 2016 рік та затвердження заходів за результатами розгляду висновку (звіту) зовнішнього аудитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія Аваль"; визначення основних напрямків діяльності Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" на 2017 рік; розподіл прибутку, отриманого банком за результатами діяльності у 2016 році, у наступному порядку: спрямувати 5% від прибутку за підсумками роботи Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" у 2016 році до резервного фонду банку; решту отриманого прибутку за 2016р. не розподіляти; відкликання (припинення) повноважень голови та членів спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15; обрання членів спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК": ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_10; завтердження умов цивільно-правових договорів (контрактів) з головою та членами спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; встановлення розміру винагороди, що виплачується членам спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" згідно додатку №11 до протоколу річних загальних зборів акціонерів.

Рішення з питання щодо затвердження звіту спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" про результати роботи в 2016 році та про наслідки розгляду звіту спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", яке було віднесено до порядку денного загальних зборів акціонерів, прийнято не було.

Зі змісту протоколу №1/17 від 28.04.2017 вбачається, що на річних загальних зборах Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" були присутніми два з трьох акціонерів, що мають право на участь у річних загальних зборах, зокрема, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (63, 764166%) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" (3,534583%).

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що на думку позивача вказані загальні збори проведено з порушенням визначеного чинним законодавством України порядку скликання зборів вищого органу управління акціонерним товариством. Зокрема, апелянт стверджує, що його, як акціонера банку, не було своєчасно повідомлено про проведення загальних зборів. До того ж, на думку позивача, повідомлення про скликання загальних зборів та наявні в ньому відомості щодо фінансової звітності акціонерного товариства та аудиторський висновок, складений за наслідками 2016 року, мають розбіжності. Вказані обставини, на думку заявника, створили перешкоди щодо участі акціонера в управлінні товариством, зокрема, шляхом внесення пропозицій до порядку денного, що і стало підставою для звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів, яке оформлено протоколом №1/17 від 28.04.2017.

Згідно із ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Пунктом 19 постанови №13 від 24.10.2008 пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Згідно п.2.12 постанови №4 від 26.02.2016 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

У п.2.13 постанови №4 від 26.02.2016 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" вказано, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальінстю (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства"). Аналогічні підстави, що є безумними для визнання недійсним рішення загальних зборів наведено у постанові №13 від 24.10.2008 пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені вище положення законодавства, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, позивачем повинно бути доведено, насамперед, факт порушення його прав та законних інтересів, як учасника господарського товариства, та порушення вимог закону або установчих документів товариства під час скликання та проведення зборів вищого органу товариства.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів відповідача 1, які оформлено протоколом №1/17 від 28.04.2017, не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.34 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники. На загальних зборах за запрошенням особи, яка скликає загальні збори, також можуть бути присутні представник аудитора товариства та посадові особи товариства незалежно від володіння ними акціями цього товариства, представник органу, який відповідно до статуту представляє права та інтереси трудового колективу. Перелік акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, складається станом на 24 годину за три робочих дні до дня проведення таких зборів у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

За приписами ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства" письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та проект порядку денного надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів. Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та проект порядку денного надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами. Акціонерне товариство не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів акціонерного товариства публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів (крім проектів рішень щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного). Публічне акціонерне товариство додатково надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та проект порядку денного фондовій біржі, на якій це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власному веб-сайті інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті. Приватне акціонерне товариство додатково розміщує на власній веб-сторінці в мережі Інтернет інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті. Повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства має містити такі дані: 1) повне найменування та місцезнаходження товариства; 2) дата, час та місце (із зазначенням номера кімнати, офісу або залу, куди мають прибути акціонери) проведення загальних зборів; 3) час початку і закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах; 4) дата складення переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах; 5) перелік питань разом з проектом рішень (крім кумулятивного голосування) щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного; 5-1) адресу власного веб-сайту, на якому розміщена інформація з проектом рішень щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного; 6) порядок ознайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів. Повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства затверджується наглядовою радою або виконавчим органом цього товариства, якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства. Загальні збори акціонерів проводяться на території України, в межах населеного пункту за місцезнаходженням товариства, крім випадків, коли на день скликання загальних зборів 100 відсотками акцій товариства володіють іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації.

Відповідно до п. 15.1 статуту Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" письмове повідомлення про проведення загальних зборів та проект порядку денного та про зміни порядку денного надсилається поштою персонально кожному акціонеру, зазначеному у переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену спостережною радою, або акціонерами, які вимагають скликання загальних зборів відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Банк не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів, надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі, на якій банк пройшов процедуру лістингу (за наявністю), а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує інформацію про проведення загальних зборів на офіційній сторінці в мережі Інтернет. Повідомлення про проведення загальних зборів має містити наступну інформацію: повне найменування та місцезнаходження банку; дата, час та місце (із зазначенням номеру кімнати, офісу або залу, куди мають прибути акціонери) проведення загальних зборів; час початку і закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах; дата складення переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах; перелік питань, що виносяться на голосування; порядок знайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитись під час підготовки до загальних зборів.

Судом встановлено, що 28.03.2017 Публічним акціонерним товариством "Мотор Банк" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ ІНВЕСТ" повідомлення №11/387 від 28.03.2017 про проведення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК". На підтвердження направлення вказаного повідомлення на адресу позивача відповідачем 1 представлено до матеріалів справи реєстр відправлення рекомендованих листів з повідомленням, що має відтиск печатки відділення поштового зв'язку, список №536 від 28.03.2017 згрупований поштових відправлень листів рекомендованих, фіскальний чек від 28.03.2017 та поштове повідомлення №616 (дата подання відправлення 28.03.2017).

У повідомленні було вказано, що до порядку денного загальних зборів віднесено питання про: обрання лічильної комісії річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" у складі трьох осіб: голови комісії Коровіна Д.В. та членів комісії Неклюдова О.Ю. та Сокирченко Л.М.; порядок засвідчення бюлетенів для голосування головою лічильної комісії; обрання голови річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; затвердження звіту правління Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" про результати фінансово-господарської діяльності банку за 2016 рік; затвердження річного звіту спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" за 2016 рік та прийняття рішення за наслідками розгляду звіту спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; визначення основних напрямків діяльності Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" на 2017 рік; розподіл прибутку, отриманого банком за результатами діяльності у 2016 році; відкликання (припинення) повноважень голови та членів спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; обрання голови та членів спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; затвердження умов цивільно-правових договорів (контрактів) з головою та членами спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; встановлення розміру винагороди, що виплачується членам спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК"; обрання особи, яка уповноважується на підписання цивільно-правових договір з головою та членами спостережної ради Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК".

У повідомленні №11/387 від 28.03.2017 також було визначено порядок ознайомлення акціонерів з матеріалами, які пропонуються до розгляду на річних загальних зборах.

28.03.2017 на офіційному сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку також було розміщено повідомлення про проведення 28.04.2017 річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК".

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" в мережі Інтернет (http://motor-bank.ua/upload/medialibrary/4c2/28_03_16.pdf) також вбачається, що 28.03.2016 було опубліковано повідомлення про проведення річних загальних зборів акціонерів відповідача 1.

Повідомлення, розміщені на офіційному сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку та сайті Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", також містили інформацію щодо порядку денного загальних зборів, час та місце їх проведення, порядок ознайомлення з матеріалами, тощо.

До того ж, суд зазначає, що публікація у засобах масової інформації повідомлення про скликання загальних зборів не свідчить про те, що зареєстрований у реєстрі власників іменних цінних паперів акціонер був повідомлений про скликання загальних зборів, а відсутність або порушення строків публікації зазначеного повідомлення не може вважатися порушенням порядку повідомлення тих акціонерів, щодо яких судом встановлено факт його належного персонального повідомлення про скликання цих загальних зборів. Аналогічну правову позицію наведено у п.2.26 постанови №4 від 26.02.2016 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Отже, Публічним акціонерним товариством "МОТОР-БАНК" було дотримано порядок повідомлення акціонерів банку, зокрема, позивача, про проведення 28.04.2017 річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", який визначено ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства" та статутом відповідача 1.

Безпідставними є посилання заявника на порушення присів законодавства та статутних документів відповідача 1, з огляду на отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ ІНВЕСТ" повідомлення про проведення загальних зборів лише 29.03.2017, оскільки ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства" та статут Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" пов'язують належність повідомлення акціонера саме з датою направлення такого повідомлення не датою його отримання.

У п.2.14 постанови №4 від 26.02.2016 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" наголошено, що права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до змісту протоколу №1/17 від 28.04.2017 на річних загальних зборах Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" був присутнім представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" (3,534583%).

З приводу посилання заявника на наявність розбіжностей у вказаних у повідомленні про проведення загальних зборів та аудиторському висновку, розміщеному на сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку після проведення спірних загальних зборів, даних фінансово-господарської діяльності банку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом п.5 ч.1 ст.116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Частиною 1 ст. 88 Господарського кодексу України також передбачено, що учасники господарського товариства мають право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Відповідно до п. "г" ч.1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Частиною 1 ст. 78 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що акціонерне товариство забезпечує кожному акціонеру доступ до документів, визначених пунктами 1 - 3, 5 - 11, 13, 14, 16 і 17 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.77 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство зобов'язане зберігати: 1) статут товариства, зміни до статуту, засновницький (установчий) договір; 2) положення про загальні збори, наглядову раду, виконавчий орган та ревізійну комісію, інші внутрішні положення товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 3) положення про кожну філію та кожне представництво товариства; 4) документи, що підтверджують права товариства на майно; 5) принципи (кодекс) корпоративного управління товариства; 6) протоколи загальних зборів; 7) матеріали, з якими акціонери мають (мали) можливість ознайомитися під час підготовки до загальних зборів; 8) протоколи засідань наглядової ради та колегіального виконавчого органу, накази і розпорядження голови колегіального та одноосібного виконавчого органу; 9) протоколи засідань ревізійної комісії, рішення ревізора товариства; 10) висновки ревізійної комісії (ревізора) та аудитора товариства; 11) річну фінансову звітність; 12) документи бухгалтерського обліку; 13) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 14) проспект емісії, свідоцтво про реєстрацію випуску акцій та інших цінних паперів товариства; 15) перелік афілійованих осіб товариства із зазначенням кількості, типу та/або класу належних їм акцій; 16) особливу інформацію про товариство згідно з вимогами законодавства; 17) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, його внутрішніми положеннями, рішеннями загальних зборів, наглядової ради, виконавчого органу.

Протягом 10 робочих днів з дня надходження письмової вимоги акціонера корпоративний секретар, а в разі його відсутності - виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний надати цьому акціонеру завірені підписом уповноваженої особи товариства копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За надання копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати вартості витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов'язаних з пересиланням документів поштою (ч.2 ст.77 Закону України "Про акціонерні товариства").

Таким чином акціонер має право ознайомлюватись з документами, що стосуються, в тому числі, фінансово-господарської діяльності товариства.

У повідомленні про проведення спірних загальних зборів було визначено можливість та порядок ознайомлення з матеріалами, необхідними для підготовки до загальних зборів.

Отже позивач мав право та реальну можливість звернутись до Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" з проханням надати певні документи для ознайомлення.

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем таке право акціонера було реалізовано з метою достатньої підготовки до участі у спірних загальних зборах та вирішення питань їх порядку денного.

У протоколі №1/17 від 28.04.2017 містяться відомості щодо результатів голосування акціонерів з питань порядку денного загальних зборів, згідно яких позивач голосував за затвердження звіту правління Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" про результати фінансово-господарської діяльності банку, річного фінансового звіту Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", тощо.

Наведені обставини фактично свідчать про те, що у будь-якому випадку жодним з прийняти на спірних загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" не було порушено права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест". Належних та допустимих у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказів зворотного матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" в частині визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК", які оформлені протоколом №1/17 від 28.04.2017, а також із висновком щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" до Національного банку України про відшкодування шкоди в сумі 762 338, 93 грн.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 Цивільного кодексу України).

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є:

- факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб;

- наявність шкоди;

- причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Також, згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. 34 цього Кодексу докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під доказуванням в судочинстві слід розуміти діяльність осіб, які беруть участь у справі, і суду, що здійснюється у передбаченій процесуальним законодавством формі, по встановленню юридично значущих фактів.

У пункті 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Проте, всупереч наведених вище правових норм позивачем не надано суду належних та допустимих у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу доказів наявності неправомірної бездіяльності Національного банку України, внаслідок якої позивачу було завдано шкоди у заявленому до стягнення розмірі.

При цьому, судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч.1 ст.2 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 1 вказаного нормативно-правового акту визначено, що банківський нагляд - це система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

У п.8 ч.1 ст.7 Закону України "Про Національний банк України" вказано, що Національний банк України здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

За приписами ст. 55 Закону України "Про Національний банк України" головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Проте, наразі, суд зауважує, що чинним законодавством України не визначено повноважень, зокрема, обов'язку Національного банку України здійснювати перевірку достовірності поданої кожним окремими банком у відповідності до вимог Законів України фінансової звітності, а отже, надання, на думку заявника, відповідачем 1 акціонеру завідомо неправдивої інформації щодо фінансово-господарських показників діяльності банку, ніяким чином не свідчить про протиправну бездіяльність Національного банку України, а отже, виключає наявність такої обов'язкової складової шкоди.

Одночасно, суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що саме інформація про фінансові показники господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" мала наслідком відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" акцій відповідача 1, що фактично нівелює обставини наявності причинно-наслідкового зв'язку між певними діями (бездіяльністю) та самою шкодою.

Отже позивачем не було належними та допустимими доказами доведено завдання відповідачем 2 шкоди та наявність всіх її обов'язкових складових, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Інвест" до Національного банку України про стягнення шкоди в розмірі 762 338, 93 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у позові повністю.

За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/12404/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2017 у справі №910/12404/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12404/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді М.А. Руденко

С.І. Буравльов