ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017р. Справа №917/1059/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Старі Санжари, Новосанжарський район, Полтавська область, 39313

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 39300

про стягнення 11155,85 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: Пироженко О.М. посв. адвоката №1678 від 28.03.2017р.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 10.10.2017 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Господарський суд повідомив, що повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору від 01.02.2012р. про бронювання місця з правом встановлення контейнера та надання послуг в сумі 11155,85 грн., з них: 2950,00 грн. - основного боргу, 7486,00 грн. - пені, 500,00 грн. -штрафу, 36,09 грн. - 3% річних за користування коштами, 183,76 грн. - збитки від інфляції.

Позивач надав заяву про уточнення розрахунку до позовної заяви від 07.09.2017р. (вхід. №11182 від 08.09.2017р.), в якій просить суд стягнути з відповідача 2340,00 грн. - сума основного боргу; 847,08 грн. - пені, 500,00 грн. - штрафу, 10,00 грн. - 3% річних, 59,39 грн. - збитки від інфляції, а також просить стягнути вартість послуг на адвоката у сумі 4000,00 грн.

Відповідно до п. 3.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Виходячи зі змісту заяви про уточнення розрахунку до позовної заяви, суд розцінює вказану заяву позивача як заяву про зменшення суми розміру позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, розглядається позов про стягнення з відповідача 2340,00 грн. - сума основного боргу; 847,08 грн. - пені, 500,00 грн. - штрафу, 10,00 грн. - 3% річних та 59,39 грн. - збитки від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушуючи умови договору не виконав належним чином зобов'язань по своєчасній оплаті надання послуг.

Відповідач відзив на позов не надав, в засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином за юридичною адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення,

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив :

01.02.2012 року між ФОП ОСОБА_1 (позивач, виконавець) та ФОП ОСОБА_2 (відповідач, підприємець) було укладено договір про бронювання місця з правом встановлення контейнера та надання послуг (договір).

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3 Договору встановлено, що виконавець бронює площу та надає додаткові послуги, а підприємець приймає площу під встановлення контейнера з розрахунку - 6 кв.м. площі, та зобов'язується здійснювати своєчасно оплату за бронювання місця та надання додаткових послуг. Площа розташовано на земельній ділянці по АДРЕСА_2, Полтавської області. Виконавцем можуть надаватися такі послуги: утримання торгівельного місця в належному стані, інформаційні оголошення рекламного та ділового характеру, забезпечення місцями на автостоянці, консультації спеціалістів, надання додаткової площі, прибирання, вивезення сміття, оплата електроенергії, надання нових торгівельних місць, організація роботи ринку, контроль за виконанням правил торгівлі.

Відповідно до п.3.1, п.3.2, п.3.4 договору плата за бронювання місця становить у розмірі 134грн. за місяць. За бронювання місця під контейнера підприємець здійснює оплату виконавцю щомісяця, в термін до 5 числа поточного місяця на наступний місяць. За надані послуги відповідно умов договору підприємець сплачує виконавцю плату у розмірі 100грн.

У відповідності до п.4.1 договору підприємець зобов'язується здійснювати попередню оплату за бронювання місця та послуг, передбачених п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 цього договору до 5 числа поточного місяця за наступний місяць

Пунктом 5.2 та 5.3 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплат за бронювання площі (надання послуг) сплати за електроенергію підприємець сплачує виконавцю пеню у розмірі 2% від вартості броньованого місця за кожен день прострочення. У разі невиконання підприємцем умов договору підприємець сплачує виконавцю штраф у розмірі 500,00грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 ГК України.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В порушення взятих зобов'язань відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 2340,00грн. (за період з липня 2016р. по квітень 2017р.).

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 2340,00грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. На підставі даної норми позивачем нараховано 3 % річних в сумі 10,00 грн. (за період з липня 2016р. по квітень 2017р.) та втрати від інфляційних процесів в сумі 59,39 грн. (за період з серпня 2016р. по квітень 2017р.).

Після перевірки правильності нарахування інфляційних та річних судом встановлено, що розрахунок позивача річних та інфляційних не перевищує розміру розрахунку суду.

Отже, позов в частині стягнення 59,39грн. інфляційних та 10,00грн. - 3 % річних підлягає задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

У відповідності до ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст.3 цього ж Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З матеріалів справи вбачається, що сторони, укладаючи договір, у пункті 5.2 передбачели, що у разі несвоєчасної оплат за бронювання площі (надання послуг) сплати за електроенергію підприємець сплачує виконавцю пеню у розмірі 2% від вартості броньованого місця за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення 847,08 грн. пені. При дослідженні розрахунку пені судом встановлено, що позивачем при проведенні нарахування не враховано вимоги статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" щодо того, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З врахуванням вказаного судом здійснено перерахунок суми пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня в розмірі 241,06грн. В іншій частині, вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають.

Також задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 500,00грн., оскільки п.5.3 договору сторони передбачили, що у разі невиконання підприємцем умов договору підприємець сплачує виконавцю штраф у розмірі 500,00 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача 4000,00 грн. відшкодування витрат на послуги адвоката. В обґрунтування вимог про стягнення витрат на послуги адвоката позивач надав суду: договір про надання правової допомоги№12-05/1/17 від 12.05.2017р. укладений між позивачем та адвокатом Пушко Ігорем Олександровичем, квитанцію про оплату 4000,00 грн. від 01.06.2017р., договір про надання правової допомоги від 20.07.2017р. укладений між позивачем та адвокатом Пироженко Оленою Миколаївною, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на Пироженко О.М., ордер №013801 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013р., витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 6.5 згаданої вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. N 7, вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи рівень складності справи та ціну позову, суд вважає заявлені до стягнення позивачем адвокатські витрати завищеними та не обґрунтованими, тому обмежує розмір адвокатських витрат до 700,00 грн.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, Полтавська область, 39300, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інші відомості: відсутні) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Старі Санжари, Новосанжарський район, Полтавська область, 39313, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, інші відомості: відсутні) 2340,00 грн. - сума основного боргу, 241,06 грн. - пені, 500,00 грн. - штрафу, 10,00 грн. - 3% річних, 59,39 грн. - збитки від інфляції, 1600,00 грн. - судового збору, 700,00 грн. - витрати на послуги адвоката. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення складено та підписано 14.10.2017р.

Суддя Паламарчук В.В.