КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 911/1617/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Кулачок О.А.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.10.2017 року по справі №911/1617/17 (в матеріалах справи).

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2017

у справі № 911/1617/17 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області

до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

про скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області (надалі - позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (надалі - відповідач) у якому просить визнати недійсним та скасувати рішення комісії ПАТ "Київобленерго", яке оформлено протоколом №090 від 15.02.2017 комісії відповідача з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.07.2017 у справі №911/1617/17 позовні вимоги задоволено, скасовано рішення комісії ПАТ "Київобленерго", яке оформлено протоколом №090 від 15.02.2017 з розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією про нарахування Білоцерківській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Київській області 191 919,54 грн. вартості недорахованої електричної енергії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2017 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області не скористалася своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надала колегії суддів письмовий відзив на скаргу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача під час судового засідання від 03.10.2017 просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2017 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Київської області від 20.07.2017 по даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2010 між позивачем та відповідачем (організаційно-правова форма якого змінена з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство), що підтверджується статутом (а.с.68-68) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.69-69) було укладено договір про постачання електричної енергії № 433 (далі - договір, а.с.71-75, зворот).

Відповідно до умов цього договору, відповідач - постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної ним електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатків, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених в установленому порядку.

Як визначено п.п. 2.2.2 договору, постачальник зобов'язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик: в межах 289 кВт дозволеної потужності, в обсягах визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток №2).

При цьому, як визначено сторонами п.п. 2.3.2 договору, споживач зобов'язаний дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 вказаного договору та режиму роботи електроустановок, а згідно п.п. 2.3.3 договору, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №4.

У відповідності до п.п. 2.3.7 договору, до обов'язків споживача віднесено, забезпечення встановлення засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору та обробки даних у випадку, якщо приєднана потужність електроустановок на окремій площадці вимірювання становить 150 кВт і більше та середньомісячний обсяг споживання за попередні 12 розрахункових періодів становить 50 тис. кВт і більше у строки, що передбачені постановою НКРЕ №910 від 17.10.2005.

Згідно п.п.2.3.10 договору, споживач зобов'язаний звернутись до постачальника електричної енергії протягом 10 днів наступного розрахункового місяця щодо приведення обліку у відповідності до вимог ПУЕ, якщо середньомісячне споживання електроенергії споживачем за будь-якою точкою обліку протягом 2 послідовних місяців нижче визначеного п. 1.5.17 ПУЕ.

Відповідно до п.п. 3.1.5 договору, постачальник має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електричної енергії для зняття показів, проведення їх технічної перевірки, повірки, заміни, ремонту, модернізації, переносу, інших робіт з експлуатації засобів обліку, до пристроїв релейного захисту, автоматики, зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження, до пристроїв, які забезпечують вимірювання потужності, показників якості електроенергії, пристроїв комутації, що забезпечують можливість припинення чи обмеження постачання електроенергії, пристроїв компенсації реактивної потужності, електромереж та охоронних зон електромереж постачальника електроенергії; електроустановок споживача для встановлення засобів обліку вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010. У випадку встановлених п. 9.4 договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

Крім того, між позивачем та відповідачем 15.03.2013, 29.03.2016 та 24.04.2017 укладено договори про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, предметом яких є продаж електричної енергії відповідачем позивачу.

Так, зокрема, згідно п. 4.3 вказаних договорів (зміст яких окрім обсягів, вартості поставок електроенергії та терміну дії є ідентичним), визначено, що за вимогою однієї із сторін виконується звірка балансу розрахунків з оформленням акту звірки заборгованості, актів про використану електричну енергію, актів про прийняття-передавання товару. При цьому, інша сторона не має права відмовити у оформлені цих документів.

19.12.2016 представниками енергопостачальної організації - відповідача у даній справі за участю представника споживача складено акт про порушення №033547 (а.с.38-40, 78-79), яким встановлено порушення позивачем п. 10.3 Правил користування електричною енергією.

15.02.2017 проведено засідання комісії по розгляду акту про порушення №033547 від 19.12.2016, яке оформлено протоколом №090 від 15.02.2017, яким вирішено провести нарахування електроенергії за 1218 днів за спірний період з 26.09.2013 по 25.01.2017 на суму 191 919,54 грн. середньодобовому споживанню.

За поясненнями відповідача, підставою перевірки стало наявність збою у вересні 2013 року в його програмі розрахунків, в результаті чого показники лічильника були завищенні і не відповідали звітам споживача, а у подальшому споживач не повідомив постачальника про невідповідність таких показників і продовжив надавати звіти за показниками лічильника, що призвело до неправильних нарахувань за спожиту електричну енергію.

В акті про порушення та протоколі з розгляду вказаного акту зазначено, що споживачем порушено п. 10.3 Правил користування електричною енергією.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що вищезазначене рішення комісії від 15.02.2017 про нарахування позивачу оперативно-господарських санкцій є неправомірним, оскільки застосування відповідачем оперативно-господарських санкцій до позивача здійснено всупереч положень законодавства України, положень ПКЕЕ та Методики.

Відповідач проти вказаних вимог заперечив та зазначив про правомірність застосування до позивача спірної оперативно-господарської санкції за виявлені ним порушення Правил користування електричною енергією, та вказав, що актом про порушення, який складено комісією в складі предстаників енергопостачальної організації, встановлено порушення Правил користування електричною енергією, та розраховано вартість недоврахованої енергії відповідно до п. 2.1.4 Методики.

Таким чином, предметом даного спору є вимоги споживача про скасування застосованої постачальником оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості недорахованої електричної енергії.

Відносини між електропостачальною організацією та юридичними особами регулюються, зокрема, ЦК України, ЗУ "Про електроенергетику", Правилами користування електричної енергією, затвердженими Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (далі - Привила).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 277 ГК України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), врегульовані Правилами користування електричною енергією (далі - Правила), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (із змінами та доповненнями). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Так, згідно п. 10.3 Правил, споживач зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про: 1) порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі автоматизованих систем обліку і розрахункових засобів обліку, що належать споживачу за ознакою права власності, користування, повного господарського відання або встановлені на території споживача; 2) порушення, які пов'язані з відключенням ліній живлення, пошкодженням основного устаткування, ураженням електричним струмом людей і тварин, а також пожежі, викликані несправністю електроустановок споживача або електроустановок, розташованих на території споживача; 3) випадки несправності устаткування і пристроїв релейної захисної автоматики (РЗА) та пристроїв автоматичного частотного розвантаження (АЧР), які належать електропередавальній організації та розташовані в приміщенні або в електроустановках споживача; 4) порушення умов використання договірного обсягу споживання електричної енергії, графіків обмеження споживання електричної енергії, обмеження споживання електричної потужності, аварійних відключень споживачів електричної енергії, спеціальних графіків аварійних відключень;5) виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до додатку №6 до договору про постачання електричної енергії, покази розрахункових приладів обліку електроенергії знімаються станом на 12:00 годин на дату закінчення розрахункового періоду; перелік номерів лічильників, покази яких знімає споживач згідно додатку №7; у разі неподання споживачем даних про показники лічильників, вказаних в п. 2 цього додатку та у разі відсутності показів цих лічильників, знятих постачальником, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється у відповідності із ПКЕЕ; у випадку коли постачальник зняв показники електролічильників, які відрізняються від наданих споживачем, обсяги спожитої електроенергії розраховуються за показами знятими постачальником.

Як визначено п. 6.20 Правил, у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду.

Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку).

За день відновлення обліку приймається день складення спільного акта про покази засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку.

Розрахунковий період, який використовується для визначення середньодобового обсягу постачання електричної енергії, визначається за згодою сторін.

У разі заміни та/або повірки приладів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем під час розгляду даної справи не надано доказів щодо неподання споживачем даних про покази лічильника, доказів щодо несправності лічильника або порушення схеми розрахункового засобу обліку електричної енергії, виявлення безоблікового користування електричною енергією споживачем. При цьому, зауважено і те, що відповідачем додано до матеріалів справи показники споживача за вересень 2013 року (а.с 85) та жовтень 2013 року. Тобто, в період коли у відповідача в програмі стався збій.

Таким чином, посилання відповідача на порушення споживачем п. 10.3 Правил користування електричною енергією є безпідставними.

Відповідно до абз. 4 п. 6.6 Правил, установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно абз. абз. 1, 2 п. 6.11 Правил, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За ініціативою однієї із сторін договору, у ньому може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Порядок зняття показів розрахункових засобів обліку зазначається у договорі про постачання електричної енергії.

Позивачем в матеріали справи надано довідку про розрахунки за електроенергію, згідно якої позивачем здійснюється розрахунок за спожиту ним електричну енергію (а.с.98-99).

В свою чергу, відповідач також не був позбавлений можливості щодо зняття показників лічильника та проведення корегування розрахунків, які стались внаслідок порушень у його програмі обрахувань спожитої електроенергії.

Посилання відповідача щодо погодження представником позивача з рішенням комісії не може бути підставою для визнання спірного рішення таким, що відповідає нормативним документам.

Крім того, за поясненнями позивача, представник позивача, що був присутній на розгляді акту про порушення правил користування електричною енергією не був наділений відповідними повноваженнями, оскільки на вказану особу не було виписано довіреності.

Відповідач не надав документів на підтвердження повноважень присутнього на засіданні комісії представника позивача.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи вищенаведене в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у даній справі, про визнання недійсним та скасування рішення комісії ПАТ "Київобленерго", яке оформлено протоколом №090 від 15.02.2017 комісії відповідача з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією.

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" у доводах апеляційного оскарження, як і у суді першої інстанції просив колегію суддів відмовити у задоволенні позову, наголошуючи на тому, що рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ є правомірним та прийнятим відповідно до чинного законодавства України. При цьому, відповідач зазначив, що причиною донарахування позивачу вартості недорахованої електричної енергії стало неподання останнім звітів про використання електричної енергії та пояснив, що у самого відповідача, з невідомих причин, стався збій у його базі, через що, реальні покази лічильника не збігались з відображеними у його програмі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що наведені доводи апеляційного оскарження відповідача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим рішенням.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі відповідачем не наведено.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини другої ст. 129 Конституції України та статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 49 ГПК України та судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається навідповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.07.2017 у справі №911/1617/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1617/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.І. Разіна

Л.В. Чорна