ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа № 918/640/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 34 457 грн. 90 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Орлов Е.Е., довіреність № 08-292 від 04.04.2017 р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні 17 жовтня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11 вересня 2017 року Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 34 457 грн. 90 коп., з яких 31 928 грн. 07 коп. заборгованість по орендній платі та 2 529 грн. 83 коп. пені.

Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року позовну заяву від 11.08.2017 р. № 08-935 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/640/17, розгляд якої призначено на 02 жовтня 2017 року.

18 вересня 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

Ухвалою суду від 2 жовтня 2017року розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні 17 жовтня 2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач не забезпечив явку свого уповноваженого представника у призначені судові засідання 2 та 17 жовтня 2017 року, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвали суду про порушення провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 33003, м. Рівне, вул. Струтинської, буд. 49Ж. Проте вказані поштові відправлення були повернуті підприємством поштового зв'язку з посиланням на закінчення терміну їх зберігання. (а.с.23-25, 34-36)

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Така сама правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Нез'явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

1 липня 2007 року між Поліклінікою №2 (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №21. (далі - Договір) (а.с. 17-18).

За умовами п. 1.1 договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, в АДРЕСА_1, підвальне приміщення загальною площею 298,27 кв.м., експертна оцінка якого становить 445100,00 грн.

Згідно п. 1.2. Договору орендар вступає у платне користування майном в строк, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання договору та акту прийому-передачі майна.

Відповідно до п. 3.1. Договору строк договору оренди встановлюється з 1 липня 2007 року по 1 червня 2008 року. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих же самих умовах, які були передбачені договором (п. 3.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що орендна плата по цьому договору визначається таким чином: Місячна орендна плата за оренду приміщення встановлюється в сумі 3740,58 грн. в місяць плюс ПДВ згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.2. Договору орендна плата сплачується орендарем до 20 числа щомісяця, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок. Орендна плата щомісячно підлягає коригуванню на індекс інфляції за минулий місяць, який визначається Мінстатом України.

Договір оренди нежитлового приміщення № 21 від 01.07.2007 року підписаний уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

29 вересня 2008 року між Поліклінікою № 2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди нежитлових приміщень згідно договору № 21 від 01.07.2007 р. (а.с. 16), відповідно до якого пункт 4.1. викладено в наступній редакції:

"4.1. Орендна плата по цьому договору визначається таким чином: орендну плату визначену у п. 7 до додатку до договору оренди №21 від 01.07.2007 р. в сумі 3710,85 грн. вважати базовою.

Базова орендна плата підлягає щомісячній індексації на індекси інфляції, які визначаються та публікуються Мінстатом України.

Розмір орендної плати, що підлягає до зарахування в натуральній формі складає згідно кошторису, акту приймання виконаних підрядних робіт та аудиторського висновку 322767 грн. ".

Додаткову угоду підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

16 грудня 2014 року між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) укладено Додатковий договір до договору оренди нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить територіальній громаді м. Рівного від 01.07.2007 року №21 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 29.09.2008 року) (далі - Додатковий договір; а.с. 14-15).

У відповідності до п. 1.1. Додаткового договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення будівлі (далі - Майно) загальною площею 282,8 кв.м., розташованої за адресою: м. Рівне, вул. Драгоманова,7, що перебуває на балансі Поліклініки №2 Рівненської міської ради (далі - Балансоутримувач). Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31 жовтня 2014 року і складає 467 700,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Додаткового договору майно передається в оренду:

16 кв.м. - для розміщення офісу (в. т.ч. приміщення, позначене на технічному плані №7 - площею 13,4 кв.м., а також частина приміщень спільного користування загальною площею 2,6 кв.м);

11,7 кв.м. - для розміщення кабінету косметолога - інше використання орендованого майна (в т.ч. приміщення, позначене на технічному плані №12 - площею 9,8 кв.м, а також частина приміщень спільного користування загальною площею 1,9 кв.м.);

255,1 кв.м - для розміщення суб'єкта господарювання, діяльність якого спрямована на організацію та проведення занять різними видами спорту (в т.ч. приміщення, позначені на технічному плані №2 - площею 28,3 кв.м.; №8 - площею 8,8 кв.м; №9 - площею 17,7 кв.м; №10 - площею 69,3 кв.м; №11 - площею 69 кв.м; №13 - площею 10,7 кв.м; №14 - площею 10,3 кв.м, а також частина приміщень спільного користування загальною площею 41 кв.м).

Згідно з п. 3.1. Додаткового договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Рівного і становить без ПДВ за місяць оренди - 2 231,63 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством (п. 3.2. Додаткового договору).

Відповідно до п. 3.3. Додаткового договору орендна плата перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача - Поліклініка №2 Рівненської міської ради (р/р 7081 в УДК м. Рівне; ЗКПО 33982673; МФО 833017) не пізніше останнього дня поточного місяця.

Пунктом 3.6. Додаткового договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Цей договір укладено строком на два роки одинадцять місяців; договір діє з 16 грудня 2014 року до 15 листопада 2017 року включно.

Додатковий договір підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

Проте, відповідач свої зобов'язання в частині оплати орендної плати належним чином не виконав, внаслідок таких неправомірних дій у орендаря виникла заборгованість з орендної плати в сумі 31 928 грн. 07 коп., що стверджується розрахунком заборгованості з орендної плати по договору оренди №21 від 01.07.2007 р. зі змінами (від 29.09.2008 р. та 16.12.2014 р.) (а.с.7).

03 квітня 2017 року позивач надіслав відповідачу лист-попередження №01-02/163-04 з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати (а.с. 13).

27 червня 2017 року та 2 серпня 2017 року позивач повторно надіслав відповідачу листи-попередження з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати (а.с. 11-12), проте вказані листи залишені без відповіді та задоволення.

Судом встановлено, що сума основного боргу за договором оренди нежитлового приміщення складає 31 928 грн. 07 коп., що підтверджується належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які б могли свідчити про погашення вказаної заборгованості перед позивачем.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов'язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Водночас, передане за договором оренди майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється дія спеціального закону - Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Згідно з ст. ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі, незалежно від результатів господарської діяльності.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 31 928 грн. 07 коп. основного боргу з орендної плати є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 3.6 Додаткового договору до договору оренди нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить територіальній громаді м. Рівного від 01.07.2007 року №21 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 29.09.2008 року) позивач просить стягнути з відповідача 2 529 грн. 83 коп. пені за неналежне виконання зобов'язань щодо сплати орендної плати.

Пунктом 3.6. Додаткового договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Нарахування пені Управлінням проведено в межах шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір пені становить 2 536 грн. 77 коп., при заявленому - 2 529 грн. 83 коп.. Оскільки суд не можу вийти за межі позовних вимог, у зв'язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі в сумі 2 529 грн. 83 коп..

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) 31 928 (тридцять одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім) грн. 07 коп. - заборгованості з орендної плати, 2 529 (дві тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 83 коп. пені та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А);

3 - відповідачу рекомендованим (33003, м. Рівне, вул. Струтинської, 49-Ж).