ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017р. Справа № 914/1539/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Дубенюк Н.А., розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Актив-Банк, м.Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Актив-Банк ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Неаполітана-16, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Проект Інвест-2, м.Львів

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Актив-Банк, м.Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Актив-Банк ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Неаполітана-16, м.Львів за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Проект Інвест-2, м.Львів про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Ухвалою суду від 27.07.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 19.09.2017р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, враховуючи неявку в судове засідання представників позивача, відповідача та третьої особи, та невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвал суду, розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами суду від 19.09.17р., від 25.09.17р.; ухвалами від 05.10.17р. строк розгляду спору продовжено та відкладено розгляд справи на 10.10.17р.

В призначені судові засідання позивач, відповідач та третя особа явку повноважних представників не забезпечили, вимоги ухвал суду не виконали, про поважні причини неявки та невиконання вимог ухвали суду щодо неподання доказів витребуваних ухвалами, суд не повідомили, хоча про дату, місце та час розгляду справи було належним чином повідомлено, усіх учасників судового процесу, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвал суду та повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно із п. п. 3.9.1 п.п.3.9 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями, за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявлені клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, а також враховуючи закінчення строків розгляду справи визначених ст. 69 ГПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за наявними у справі матеріалами, згідно ст.75ГПК України.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» заявлено позов до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Неаполітана-16, м. Львів про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив - Банк».

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до Постанови правління Національного банку України від 23.12.2014р. № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 24.12.2014р. року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» (далі - ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» ОСОБА_3 строком на 1 рік з 24.12.2014р. по 23.12.2015р. включно.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 179 від 30.09.2015р. «Про заміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив - Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» відкликано всі повноваження у ОСОБА_3 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив - Банк» ОСОБА_4, якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Актив -Банк». Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2700 від 08.12.2016р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» на один рік по 23.12.2017р. включно. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2226 від 31.05.2017р. «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію та відкликано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» ОСОБА_4, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК» ОСОБА_1. Вказана інформація є публічною і міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за адресою: http;//www/fg.gov/ua/not-paying/liquidation/40-aktyv-bank.

Згідно із ч.1-2 ст.38 Закону, Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Як вбачається із долучених позивачем копій доказів (оригіналів документів суду не представлено) 03.12.2007р. між ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проект Інвест -2» (надалі - ТОВ «Проект Інвест - 2», Позичальник) було укладено Кредитний договір № 1203/01-П від 03.12.2007р. з наступними змінами та доповненнями (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав останньому відновлювальну кредитну лінію з лімітом, що не перевищує 750 000 (сімсот п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок з кінцевим строком погашення кредиту 02.12.2010р.

03.12.2007р. в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» (Іпотекодержатель) та ТОВ «Проект Інвест -2» (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку належний йому на праві власності об'єкт незавершеного будівництва готовністю 43 (сорок три) відсотки %, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам'янка - Бузький район, с. Дідилів, вул. Шевченка Т., буд. 31, загальною площею 767,9 (сімсот шістдесят сім цілих дев'ять десятих) кв. м.

11.06.2009 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1765, відповідно до якого було звернуто стягнення на обєкт незавершеного будівництва готовністю 43% (сорок три відсотки) загальною площею 767,9кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам'янка - Бузький район, с. Дідилів, вул. Шевченка Т., буд. № 31, а саме: житловий будинок готовністю 43 %, що позначений літерою № А-2 за планом земельної ділянки; сарай, що позначений літерою № Б за планом земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проект Інвест-2», , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного об'єкту незавершеного будівництва, задовольнити вимоги Відкритого акціонерного товариства «АКТИВ -БАНК» (після перейменування - ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК») у розмірі 874 230 (вісімсот сімдесят чотири тисячі двісті тридцять) гривень 92 копійки, а саме: сума заборгованості за кредитами (основною сумою боргу) - 750 000 (сімсот п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок; сума заборгованості за процентами - 107 643 (сто сім тисяч шістсот сорок три) гривні 73 копійки; сума нарахованої пені - 16 587 (шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 19 копійок.

23.07.2009р. заступником начальника Галицького Відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ ОСОБА_6, було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 1765 виданого 11.06.2009р.

Галицьким ВДВС Львівського МУЮ на адресу ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» надіслано лист за вихідним № В-2/13059 від 02.09.2010р. в якому зазначалось, що повторні прилюдні торги з реалізації вищезгаданого арештованого майна не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, та запропоновано ВАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» (після перейменування - ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК»), як стягувачу по виконавчому провадженню № 13877158 у строк до 17 вересня 2010 року вирішити питання щодо залишення за собою непроданого вищезгаданого арештованого майна, як такого, що не було реалізовано на повторних прилюдних торгах.

06.10.2010р. заступником начальника Галицького ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_6, винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, якою постановлено передати в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію, стягувачеві ВАТ "Комерційний банк "Актив-банк" наступне майно: Обєкт незавершеного будівництва готовністю 43%, загальною площею 767,9 кв. м., житловийбудинок готовністю 43%, що позначений літерою №А-2 за планом земельної ділянки (2-поверховий будинок з підвалом), сарай, що позначений літерою №Б за планом земельної ділянки (залишки фундамент)), Львівська обл., Кам'янка-Бузький район, с. Дідилів, вул. Шевченка,31, на загальну суму: 874439,00 грн. без ПДВ, що належить: боржнику ОСОБА_7 "Проект Інвест 2" (адреса: м. Львів, вул. Костомарова 20 кв.№1,).

15.10.10р. заступником начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису №1765 виданого 11.06.2009р. ОСОБА_5 приватним нотаріусом ЛМНО про звернення стягнення на обєкт незавершеного будівництва та постанови державного виконавця від 06.10.2010р. ВП №13877158 про передачу майна, від ОСОБА_7 «Проект Інвест-2» ПАТ «КБ Актив-Банк» в рахунок погашення боргу, передано майно (обєкт незавершеного будівництва - житловий будинок готовністю 43 %, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам'янка - Бузький район, с. Дідилів, вул. Шевченка Т., буд. № 31), про що 15.10.10р. складено акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу підписаний представниками сторін та затверджений Начальником Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

17.01.2011р. приватним нотаріусом Кам'янка - Бузького районного нотаріального округу Львівської обл. - ОСОБА_8 видано Свідоцтво про придбання майна, яке зареєстровано в реєстрі № 67 та відповідно до якого ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» є власником майна, що складається з: житлового будинку (об'єкт незавершеного будівництва) готовністю 43%, загальною площею 767,9 кв. м, що позначений літерою № А-2 за планом земельної ділянки, та сарай, що позначений літерою № Б за планом земельної ділянки, які розташовані за адресою: с. Дідилів, вул. Т.Шевченка, буд. №31, Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру правочинів №9510896, наданої позивачем, проведено реєстрацію правочину № 4304926, свідоцтво про придбання обєктів нерухомого майна з прилюдних торгів, предметом якого визначено об'єкт незавершеного будівництва готовністю 43%, який розташований за адресою: с. Дідилів, вул. Т.Шевченка, буд. №31.

Згідно до п.8, п.9 ст.62 Закону України про виконавче провадження ( в редакції чинні на момент спірних відносин) у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

09.09.2016р. рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №31319060 приватним нотаріусом ОСОБА_9, відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності, форма власності приватна на житловий будинок (обєкт незавершеного будівництва готовністю 43%, що розташований за адресою: с. Дідилів, вул.. Т.Шевченка, буд. №31, Кам'янка-Бузького району Львівської області, у звязку із тим , що право власності на незавершене будівництво житлового восьмиквартирного будинку процентом готовності 43% зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 « Неаполітана -16» на підставі свідоцтва про право власності №22661039 виданого державним реєстратором ОСОБА_10 05.06.2014р. реєстраційний номер обєкта нерухомого майна №21, номер запису про право власності :5921093.

30.09.2016р. ПАТ «КБ «АКТИВ - БАНК» надіслано лист № 909/11 ТОВ «НЕАПОЛІТАНА -16» із вимогою про вчинення дії щодо скасування реєстрації права власності за ТОВ «НЕАПОЛІТАНА-16» на майно: житловий будинок (об'єкт незавершеного будівництва) готовністю 43%, загальною площею 767,9кв.м., що позначений літерою № А-2 за планом та утриматись від вчинення будь - яких дій, спрямованих на відчуження вищезазначеного нерухомого майна у будь який спосіб (продаж, міну, передачі в іпотеку, статутний фонд третіх осіб, тощо) подальше порушення права власності ПАТ « КБ «АКТИВ - БАНК» на вищевказане нерухоме майно (надалі Вимога № 909/11 від 30.09.2016р.). Дана вимога позивача залишена без відповіді. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В главі 29 Цивільного кодексу України передбачені цивільно-правові способи захисту права власності.

За приписами ст. ст. 317, 319, 658 Цивільного кодексу України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підставою звернення позивача із даним позовом до відповідача ОСОБА_7 «Неаполітана-16» фактично є рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 09.09.2016р. №31319060 приватного нотаріуса ОСОБА_9, у зв»язку із тим що спірний об»єкт зареєстровано в реєстрі речових прав за ОСОБА_7 « Неаполітана -16» на підставі свідоцтва про право власності №22661039 виданого державним реєстратором ОСОБА_10 05.06.2014р. реєстраційний номер обєкта нерухомого майна №21, номер запису про право власності :5921093.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, слід враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Позивач документально не обґрунтував та не надав доказів в спростування прав власності на спірне майно відповідача у справі. В матеріалах справи відсутні докази прийняття рішення про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно чи оскарження рішення про відмову у державній реєстрації на спірне майно, не подано доказів у підтвердження прийняття рішення про скасування такого запису у державному реєстрі чи щодо внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.07.2013, "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" вбачається, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суди повинні враховувати положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Норми ст. ст. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Для застосування ст.387 ЦК необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником нерухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача (ухвали ВСС від 12.02.2015 у справах №6-48364св14 та №6-332 св15);

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, слід враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом.

Як вбачається із матеріалів справи спірний обєкт відповідно до акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 15.10.10р. передано від боржника позивачу. Доказів вибуття спірного майна із володіння позивача, чи перебування даного майна станом на момент звернення із даним позовом у володінні чи користуванні відповідача суду не представлено. Враховуючи вищевикладене, дані обставини, вимоги позивача, щодо визнання права власності та про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідача є не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами .

Окрім цього належить зазначити таке.

Частиною 2 ст.331 ЦК встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень ст.331 ЦК у системному звязку з нормами стст.177 179, 182 ЦК, ч.3 ст.3 закону від 1.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як обєкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 закону від 16.11.92 №2780-ХІІ «Про основи містобудування» передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві обєктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку обєктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМ від 22.09.2004 №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

У даній справі, суду не надано доказів уведення спірного обєкта нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу обєкта нерухомого майна, як обєкта цивільного права. Визнання ж права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК чи іншими нормативними актами не передбачено.

Враховуючи вищевикладені обставини, не обґрунтованими є вимоги позивача про витребування цього майна з володіння відповідача, оскільки позови про витребування майна на підставі ст.387 ЦК підлягають задоволенню у випадках, коли у власника (володільця) майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи, залишається право на це майно, в той час як позивач у встановленому законом порядку право власності на спірне майно не набув. Зазначений висновок міститься в постановах ВС України від 19.09.2011 у справі №3-82гс11 та від 27.05.2015р. у справі №6-159цс15.

Також , належить зазначити, що у речово-правових відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача. У разі якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності відповідно до ст. 392 ЦК (постанова Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року у справі N 6-107цс12). У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК зокрема із позовом про скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру (ч. 2 ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (Лист, Верховний Суд України, від 01.04.2014, "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України")

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини, дослідивши докази в їх сукупності, позовні вимоги є не обґрунтованими не підтверджені належними і допустимими доказами, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у справі покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 36. 43, 49,75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.10.2017р.

Суддя Іванчук С.В.