ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа № 911/2475/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Артем-Банк

до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Маяк Агроплюс,

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Санторгтрейд,

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ел Ві Джус Крафт-Умань

про стягнення 2 017 300,98грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №10 від 20.06.2017);

від відповідача 1 не зявився;

від відповідача 2 не зявився;

від відповідача 3 не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Артем-Банк (далі ПАТ Артем-Банк) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Маяк Агроплюс, (далі ТОВ Маяк Агроплюс), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Санторгтрейд (далі ТОВ Санторгтрейд) та до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ел Ві Джус Крафт-Умань (далі ТОВ Ел Ві Джус Крафт-Умань) про стягнення солідарно 2 017 300,98грн у т.ч.:

- 1 602 640,00грн основна заборгованість;

- 36 882,67грн поточні проценти;

- 157 919,84грн прострочені проценти за кредитом;

- 211 954,47грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

- 7 904,00грн пеня за несвоєчасне погашення процентів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем ТОВ Маяк Агроплюс своїх зобовязань за Кредитним договором №03/13 від 14.05.2013, укладеним між ним та ПАТ Артем-Банк щодо погашення кредиту та сплати процентів. При цьому, виконання зобовязань ТОВ Маяк Агроплюс забезпечено порукою ТОВ Санторгтрейд згідно договору поруки №03/13-1 від 14.05.2013, також виконання зобовязань ТОВ Маяк Агроплюс забезпечено порукою ТОВ Ел Ві Джус Крафт-Умань згідно договору поруки №03/13-3 від 14.05.2013.

Відповідачі у справі ТОВ Маяк Агроплюс, ТОВ Санторгтрейд, ТОВ Ел Ві Джус Крафт-Умань документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.05.2013 між ПАТ Артем-Банк (банк) та ТОВ Маяк Агроплюс (позичальник) було укладено кредитний договір №03/13 (договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит в гривнях, а позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені в п.1.5 договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови договору, повернути банку заборгованість за кредитом згідно графіку, передбаченому додатком.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Крім того, між позивачем та відповідачем 1 укладено ряд додаткових угод, за якими змінювалась суми кредитних коштів, кінцева дата їх повернення та розмір процентів за користування кредитом.

Додатковою угодою №2 від 24.07.2013, сторонами погоджено, що проценти сплачуються позичальником щомісячно, в строк починаючи з 25 числа звітного місяця та не пізніше 7 числа місяця, що слідує за звітним (або в попередній робочий день, якщо день сплати припадає на вихідний, неробочий чи святковий день).

Додатковою угодою №7 від 23.04.2015 сторонами збільшено розмір процентів до 40% процентів річних в національній валюті

Відповідно до додаткової угоди №10 від 31.03.2016 сторони домовились реструктуризувати заборгованість в сумі 1 100 000,00грн по кредитному договору №03/13 від 14.05.2013 та перенести її з рахунку 2067 3 115111 на рахунок 2062 8 115111 строкової заборгованості. Загальна сума заборгованості по кредиту становить 1 952 640,00грн, з кінцевим строком повернення 30.09.2016, згідно погодженого вказаною додатковою угодою графіку.

Як вказує позивач у даній справі, ним виконано обовязок щодо надання відповідачу 1 кредиту на умовах вказаного кредитного договору та додаткових угод, проте, позичальником не виконано в повному обсязі зобовязання з своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим за останнім рахується заборгованість в сумі 2 017 30,98грн, в т.ч. 1 602 640,00грн заборгованість за кредитом, 36 882,67грн заборгованість за поточними процентами, 157 919,84грн заборгованість за простроченими процентами, 211 954,47грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 7 904,00грн пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до п. п.п. 11.1, 11.2 кредитного договору, за повне або часткове прострочення повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів позивальник сплачує банку пеню від простроченої суми за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня.

Оскільки, відповідачем 1 в порушення взятих на себе зобовязань, згідно з умовами договору у встановлений строк не здійснено в повному обсязі повернення кредиту та не сплачені проценти за користуванням кредитом, вимога позивача про стягнення 1 602 640,00грн заборгованість за кредитом, 36 882,67грн заборгованість за поточними процентами, 157 919,84грн заборгованість за простроченими процентами, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 211 954,47грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 7 904,00грн пені за несвоєчасне погашення процентів.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, суд вважає їх арифметично вірними а вимоги в частині стягнення 211 954,47грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 7 904,00грн пені за несвоєчасне погашення процентів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, як встановлено під час розгляду справи, виконання відповідачем 1 кредитного договору №03/13, забезпечені договорами поруки №03/13-3, укладеним з ТОВ Ел Ві Джус Крафт-Умань,а також №03/13-4 від 06.06.2013, укладеного з ТОВ Маяк Агробонус (за яким на даний час згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на даний час зареєстровано ТОВ АгробонусСанторгтрейд).

Згідно вказаних договорів поруки та додаткових угод до договорів поруки, зміст яких є ідентичним, відповідач 2 та відповідач 3, як майнові поручителі, погодились відповідати перед кредитором (позивачем) за повне, належне та своєчасне виконання боржником (відповідачем 1) своїх зобовязань за кредитним договором №03/13 від 14.05.2013, згідно якого кредитор надав боржнику у користування кредитні кошти в сумі 2 790 000,00грн на термін до 30.09.2016 зі сплатою процентів за його користування в розмірі 40% річних у гривні.

Зокрема, поручителі (відповідач 2 та відповідач 3) відповідають за повернення кредиту в сумі 2 790 000,00грн; сплату процентів в розмірі 40; річних в гривні; сплату неустойки відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як визначено ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів у даній справі 1 602 640,00грн заборгованості за кредитом, 36 882,67грн заборгованості за поточними процентами, 157 919,84грн заборгованості за простроченими процентами, 211 954,47грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 7 904,00грн пені за несвоєчасне погашення процентів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 30 259,47грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Маяк Агроплюс, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Санторгтрейд та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ел Ві Джус Крафт-Умань на користь Публічного акціонерного товариства Артем-Банк 1 602 640,00грн заборгованості за кредитом, 36 882,67грн заборгованості за поточними процентами, 157 919,84грн заборгованості за простроченими процентами, 211 954,47грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 7 904,00грн пені за несвоєчасне погашення процентів, а також 30 259,47грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 10.10.2017.

Суддя С.І. Чонгова