ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017р. Справа № 917/1005/17

за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, 39602, м.Кременчук, Полтавська область, пров.Героїв Бресту, 35а

до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Троїцьке 78", 39617, м.Кременчук, Полтавська область, вул.Троїцька, 78

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, буд.5, м.Полтава, 36022

про стягнення 13 899,10 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Лукачина А.В., дов. № 23/3629 від 12.06.2017р., Дрозд О.В ., дов. № 01/9023 від 05.12.2016р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Лещенко Г.М., дов. № 10-74/1942 від 15.02.2017р.

Розглядається позов про стягнення з відповідача 13 899,10 грн., у тому числі 12 153,47 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання за договором № 3023 про надання послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо строків оплати за надані послуги з централізованого водопостачання холодної (питної) води.

18.08.2017 відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву (вх. 10254), в якому він проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказана у позові заборгованість виникла не з вини ОСББ «Троїцьке 78», а у зв'язку з діями / чи бездіяльністю / ПАТ «Полтаваобленерго».

Крім того, відповідачем до відзиву додане клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача - Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго".

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечив, вважаючи його безпідставним.

Згідно вимог ст. 24 ГПК України, - господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Згідно приписів п.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз"яснено, що господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона. Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача.

При вирішенні питання про задоволення клопотання щодо залучення до участі у справі іншого відповідача слід виходити з підстав клопотання та їх обґрунтованості.

У п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005р. №01-8/344 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" зазначається, що питання про достатність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин та матеріалів певної справи і з огляду на те, чи сприятиме залучення іншого відповідача з'ясуванню усього кола обставин, що входять до предмета доказування у справі, встановленню наявності або відсутності правопорушення, прийняттю законного та обґрунтованого рішення. Необхідно також мати на увазі, що інший відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої в принципі можливо було б задовольнити позовні вимоги, - на відміну від третьої особи на стороні відповідача, за рахунок якої такі вимоги ніколи не задовольняються.

Зібрані у справі докази свідчать, що за договором № 3023 про надання послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, на підставі якого заявлені позовні вимоги, сторонами є саме позивач та відповідач, а, відповідно, саме ці особи виступають як зобов'язані сторони у спірних правовідносинах.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення в якості відповідача у даній справі ПАТ «Полтаваобленерго», а відтак в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

У п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" сказано, що у разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

22.08.2017 позивачем через канцелярію суду надані письмові пояснення (вх. № 10340).

Також, 22.08.2017р. позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 7 702,93 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання за договором № 3023 про надання послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом. Розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог, а саме: про стягнення 7 702,93 грн. заборгованості, 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних.

19.09.2017р. представник позивача в судовому засіданні надав письмові пояснення на відзив.

28.09.2017 позивачем через канцелярію суду надані письмові пояснення (вх. № 11995).

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2017р. наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник третьої особи письмові пояснення по суті спору не надав, в судовому засіданні 28.09.2017р. повідомив про відсутність заперечень проти позову.

Відповідач явку представника в судове засідання 28.09.2017р. не забезпечив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18.

Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників позивача та третьої особи, суд встановив:

01 квітня 2016 року між комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради (далі за текстом - Позивач) та Житлово-будівельним кооперативом 87/104 «Заводський» правонаступником якого є ОСББ «Троїцьке 78», (далі за текстом - Відповідач) було укладено договір № 3023 про надання послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (далі за текстом - Договір).

Відповідно п. 48-49 Договору, договір укладається з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року та вважається переукладеним терміном на кожний наступний календарний рік на таких же умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як повідомлено позивачем та не спростовано відповідачем, жодна із сторін не заявляла про розірвання або необхідність перегляду Договору.

Пунктом 1 Договору встановлено, що Водоканал (Позивач у справі) зобов'язується вчасно надавати Відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, а Відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно п. 9 Договору розрахунковим періодом послуг водопостачання та водовідведення є один календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 6 Договору встановлено, що Виконавець сплачує за надані послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення за показаннями будинкових засобів обліку води згідно з Правилами надання. Характеристика та тип засобу обліку холодної води визначений в п.4 Договору.

Відповідно до п. 15 Договору, фактом прийняття - передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який Виконавець отримує разом з рахунком за надані послуги. Виконавець зобов'язаний в 10-ти денний строк оформити належним чином акт виконаних робіт та повернути один примірник Водоканалу.

Позивач вказує, що відповідно до показників приладу обліку водопостачання ОСББ «Троїцьке 78» показники приладу обліку складають:

- за квітень місяць 2016 - 1360 куб.м. (показники приладу обліку водопостачання на « 22» квітня 2016р.);

- за січень місяць 2017 року - 1369 куб.м. (показники приладу обліку водопостачання на « 21» січня 2017р.).

На підставі вказаних вище показників наданих ОСББ «Троїцьке 78», Позивач провів відповідні нарахування та виставив рахунки 3023/230084 від 27.04.2016 року на суму 11 877,10грн. та за січень 3023/250512 від 31.01.2017року на суму 4 584,19грн., які були надані Відповідачу разом з актами виконаних робіт.

У зв'язку з неповерненням ОСББ «Троїцьке 78» акту виконаних робіт від 27.04.2016 року, даний акт був направлений Відповідачу повторно 21.08.2017року.

У відповідності до рахунку №3023/250512 від 31.01.2017року сторонами Договору було підписаний акт виконаних робіт від 31.01.2017року на суму 4 584,19грн.

З урахуванням оплаченої суми, сторнірованої суми, суми коригування за вказаними вище рахунками, позивач визначив, що сума заборгованості по рахунках:

- №230084 від 27.04.201 броку складає 5 011,77грн;

- №250512 від 31.01.2017року складає 2 691,16грн.,

загалом 7 702 грн. 93коп.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення 7 702,93 грн. заборгованості, 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних (в редакції про зменшення позовних вимог).

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що вказана у позові заборгованість виникла не з вини ОСББ «Троїцьке 78», а у зв'язку з діями / чи бездіяльністю / ПАТ «Полтаваобленерго».

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою, правовідносини, що склалися між сторонами, щодо надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води, підпадають під договір про надання послуг, а саме ст. 901 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони у п.9 договору визначили, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

В доданому до позову розрахунку відображено, що відповідачем прострочено сплату за рахунками № 230084 від 27.04.2016р., № 250512 від 31.01.2017р. року, № 25811 від 28.02.2017р., № 255302 від 29.03.2017р., № 257741 від 28.04.2017р.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 03.07.2017р. було сплачено суму основного боргу за лютий, березень, квітень 2017 року в розмірі 2 630,86 грн., заборгованість за квітень 2016 року та січень 2017 року погашена не була.

Слід зазначити, що наданими позивачем документами, а саме актом виконаних робіт від 27.04.2016 року, та актом виконаних робіт від 31.01.2017року підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуги водопостачання у квітні 2016 року та січні 2017р. у обсягах, визначених позивачем.

Відповідач факт надання позивачем послуги на спростовував, зазначаючи лише про те, що вказана у позові заборгованість виникла не з вини ОСББ «Троїцьке 78», а у зв'язку з діями / чи бездіяльністю / ПАТ «Полтаваобленерго».

Суд критично оцінює вказане твердження відповідача з огляду на те, що обов"язок сплати вартості послуги з водопостачання визначений договором № 3023 про надання послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, який укладений саме між ним та позивачем.

Згідно пояснень позивача між КП «Кременчукводоканал» та ПАТ «Полтаваобленерго» відсутні договірні відносини щодо постачання холодної води, яка йшла б на вироблення гарячої води в будинок ОСББ «Троїцьке 78».

Про відсутність такого договору повідомила і представник ПАТ «Полтаваобленерго» в судовому засіданні 28.09.2017р.

З огляду на вказане, вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 7 702,93 грн. підтверджена матеріалами справи, відповідачем належними доказами не спростована, а тому є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором на послуги водопостачання та водовідведення, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 470,86 грн. за період з 23.01.2017 по 12.06.2017 за несплату рахунку № 250512 від 31.01.2017р. та в розмірі 104,48 грн. за період з 21.03.2017 по 12.06.2017 за несплату рахунку № 252812 від 28.02.2017р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій Ліга. Закон).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 224,66 грн. за прострочення сплати за рахунками № 230084 від 27.04.2016р., № 250512 від 31.01.2017р. року, № 25811 від 28.02.2017р., № 255302 від 29.03.2017р., № 257741 від 28.04.2017р. за загальний період з 23.05.2016р. по 12.06.2017 р.

Також, позивачем нараховано 945,63 грн. інфляційних за прострочення сплати за рахунками № 230084 від 27.04.2016р., № 250512 від 31.01.2017р. року, № 25811 від 28.02.2017р., за загальний період з 23.05.2016р. по 12.06.2017 р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних , суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій Ліга. Закон).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 33 - 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Троїцьке 78", 39617, м.Кременчук, Полтавська область, вул.Троїцька, 78; ) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (пров. Героїв Бреста, буд. 35А, м. Кременчук, Полтавська область, 39602; ) 7 702,93 грн. заборгованості, 575,34 грн. пені, 224,66 грн. 3% річних, 945,63 грн. інфляційних, 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2017.

Суддя О.А. Киричук