ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Справа № 918/604/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ракурс Рівне"

про стягнення заборгованості в сумі 21 776 грн. 20 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 55 від 10.05.2017 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 7 від 18.09.2017 р.

В судовому засіданні 2 жовтня 2017 року, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30 серпня 2017 року Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі ПрАТ "Рівнеобленерго", позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ракурс Рівне" (далі ТзОВ "Ракурс Рівне", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 21 776 грн. 20 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що працівниками ПрАТ "Рівнеобленерго" виявлено у ТзОВ "Ракурс Рівне" факт порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі ПКЕЕ), про що складено ОСОБА_1 про порушення № R006412 від 05.04.2016 р. 07.04.2016 р. відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення № R006412 від 05.04.2016 р. рішенням якого, оформленим протоколом № 15, проведено нарахування вартості не облікованої електричної енергії та виставлено відповідачу рахунок до оплати на суму 21 776 грн. 20 коп., який відповідач повинен був оплатити до 27.05.2016 р. Однак, як зазначає позивач, оскільки відповідач не оплатив зазначену суму, то ПрАТ "Рівнеобленерго" звернулося з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 21 776 грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 31 серпня 2017 року позовну заяву від 18.08.2017 р. № 35/1/771 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/604/17, розгляд якої призначено на 18 вересня 2017 року.

18 вересня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 20).

Ухвалою суду від 18 вересня 2017 року розгляд справи відкладався на 2 жовтня 2017 року.

2 жовтня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 02.10.2017 р. про застосування строків позовної давності (а.с. 44), в якій останній зазначає, що позивач просить стягнути борг з 01.04.2014 року, а звернувся з позовом до суду 30.08.2017 р., у звязку із чим відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

У судовому засіданні 2 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача у даному судовому засіданні просив суд застосувати строк позовної давності згідно поданої заяви від 02.10.2017 р. про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виявлено факт самовільного підключення електроустановки ТзОВ "Ракурс Рівне" до мереж ПрАТ "Рівнеобленерго", про що 05.04.2016 року складено акт про порушення № R006412 (а.с. 8).

У даному акті зазначено, що договір між ТзОВ "Ракурс Рівне" та ПрАТ "Рівнеобленерго" на постачання електричної енергії відсутній.

За приписами ст. 275 ГК України, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 1.3, 5.1, 5.9, підп. 1 п. 10.2 Правил користування електричною енергією споживання електричної енергії здійснюється виключно на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 10.2.11 Правил користування електричною енергією встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку.

Судом із наявних матеріалів справи встановлено, що 05.04.2016 року трьома уповноваженими представниками позивача за участю споживача встановлено порушення Правил користування електричною енергією за адресою: м. Рівне, вул. Тиха, 1, а саме: п. 6.40, яке полягає у самовільному підключенні електроустановок до мереж ПрАТ "Рівнеобленерго", що зафіксовано актом про порушення № R006412 від 05.04.2016 р.

Акт про порушення № R006412 від 05.04.2016 року підписано трьома представниками позивача та безпосередньо директором ТзОВ "Ракурс Рівне", при цьому зауважень до складеного акта не виявлено.

Згідно з п. 6.41 Правил користування електричною енергією у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

За п. 6.42 Правил користування електричною енергією на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків.

Як встановлено судом, 07.04.2016 року за результатом розгляду акта про порушення на засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією на підставі п. 6.40 Правил користування електричною енергією прийнято рішення, оформлене протоколом № 15, про нарахування відповідачу за період з 06.01.2014 р. по 05.04.2016 р. згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, обсягу необлікованої електричної енергії, що складає 13661 кВт/год, та її вартості, що становить 21 776 грн. 23 коп. (а.с. 13).

У вказаному протоколі також зазначено, що присутній на засіданні комісії споживач погодився з фактом порушення.

Відповідно до пункту 6.40 Правил користування електричною енергією у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562.

Згідно з ч. 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМ України від 08.02.2006 року № 122 "Про затвердження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії", обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Відповідно до листа НКРЕ від 05.10.2012 року питання щодо визначення алгоритму розрахунку обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, та достатності вихідних даних, зазначених в акті про порушення, для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків внаслідок порушення Правил та/або умов договору вирішується під час розгляду акта про порушення на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Судом встановлено, що нарахування відповідачу суми вартості недорахованого обсягу спожитої електроенергії здійснювалось позивачем на підставі п. 2.1.5 Методики, згідно з яким у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підп. 1 3 п. 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (w, кВт./год.) визначається за відповідною формулою.

Так, відповідно до п. 2.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підп. 1 3 п. 2.1 цієї Методики (інші дії споживача, що призвели до зміни показів приладів обліку) кількість днів у періоді, за який має здійснюватись перерахунок (Дпер-, день), визначаються за формулою: Дпер=Дпор+Д усун->, де: Дпор кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі, коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, Дпор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об'єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, договір на постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем відсутній, відповідач самовільно підключився до мереж ПрАТ "Рівнеобленерго".

Також з матеріалів справи вбачається, що сторонами було досягнуто згоди провести нарахування згідно із показниками приладу, який був встановлений у ТзОВ "Ракурс Рівне".

Згідно із розрахунком сума до сплати становить 21 776 грн. 20 коп.

За п. 6.43 Правил користування електричною енергією кошти за недораховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Проте, відповідач, в порушення зазначених положень, кошти за недораховану електричну енергію згідно з виставленим позивачем рахунку не перерахував.

Згідно з приписами ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України встановлено види оперативно-господарських санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно господарські санкції (ч. 2 ст. 236 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення відповідачем правопорушення у сфері електроенергетики підтверджений належними доказами та є доведеним, а тому застосування позивачем оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування 21 776 грн. 20 коп. вартості необлікованої електричної енергії є правомірним та таким, що не суперечить Правилам користування електричною енергією, Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, та приписам ст. ст. 235 237 ГК України.

Щодо заяви представника відповідача від 02.10.2017 р. про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

В обґрунтування зазначеної заяви представник відповідача зазначив, що позивач просить стягнути борг з 01.04.2014 року, а звернувся з позовом до суду 30.08.2017 р., у звязку із чим відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

Проте, за висновками суду, строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу не сплив з наступних підстав.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов'язань, визначених ст.175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

За приписами п. 2.2 зазначеної Постанови, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна позиція міститься також в постанові від 12.06.07. Верховного Суду України у справі № П-9/161-16/165.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Відповідно до п. 4.2 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України, у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Як встановлено судом, 05.04.2016 р. ПрАТ "Рівнеобленерго" виявлено у ТзОВ "Ракурс Рівне" факт порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, про що складено ОСОБА_1 про порушення № R006412 від 05.04.2016 р. 07.04.2016 р. відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення № R006412 від 05.04.2016 р. рішенням якого, оформленим протоколом № 15, проведено нарахування вартості не облікованої електричної енергії та виставлено відповідачу рахунок до оплати на суму 21 776 грн. 20 коп.

Крім того, судом встановлено, що 07.04.2016 року за результатом розгляду акта про порушення на засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією на підставі п. 6.40 Правил користування електричною енергією прийнято рішення, оформлене протоколом № 15, про нарахування відповідачу за період з 06.01.2014 р. по 05.04.2016 р. згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, обсягу необлікованої електричної енергії, що складає 13661 кВт/год, та її вартості, що становить 21 776 грн. 23 коп.

Також судом встановлено, що сторонами було досягнуто згоди провести нарахування згідно із показниками приладу, який був встановлений у ТзОВ "Ракурс Рівне".

Оскільки позивач звернувся із позовом до суду про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в сумі 21 776 грн. 20 коп., яка виявлена була 05.04.2016 року, а відтак позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, а тому суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, у звязку із чим у задоволенні заяви відповідача від 02.10.2017 р. про застосування строків позовної давності слід відмовити.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ракурс Рівне" про стягнення заборгованості в сумі 21 776 грн. 20 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову в сумі 1 600 грн.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ракурс Рівне" (33028, м. Рівне, вул. Тиха, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, , р/р № 9704 у ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 333368) заборгованість в сумі 21 776 (двадцять одну тисячу сімсот сімдесят шість) грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ракурс Рівне" (33028, м. Рівне, вул. Тиха, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, , р/р № 4435 у філії Рівненського обласного Управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. - витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 9 жовтня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Тиха, 1).