ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017 року Справа № 904/8390/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Кузнецової І.Л., Вечірко І.О.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Камянське Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. у справі № 904/8390/14

за позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області,

м. Камянське Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Камянське Дніпропетровської області

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0210 га

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. у справі №904/8390/14 (колегія суддів у складі головуючого судді Юзікова С.Г., суддів Рудовської І.А., Ліпинського О.В.) позов задоволено. Зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), проспект Свободи (Леніна) (у сквері) навпроти кінотеатру ім. Т.Г. Шевченка, площею 0,0210 га, яку використовує Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, та повернути її Дніпродзержинській міській раді Дніпропетровської області за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу одноповерхової будівлі із цегли з літнім майданчиком та тентового намету за рахунок боржника.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області 1218,00 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач займає спірну земельну ділянку самовільно без оформлення правовстановлюючих документів, що відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України надає право власнику вимагати її повернення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просила рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на наступне:

- суд не встановив, що ФОП ОСОБА_1Д, є неналежним Відповідачем у справі;

- договір купівлі продажу був укладений між фізичними особами, а не субєктами підприємницької діяльності;

- суд не зясував, що обєкт нерухомості належить їй як фізичній особі, а не субєкту підприємницької діяльності;

- матеріалами справи не доведено належність обєкта Відповідачу, наявність капітальної будівлі не підтверджено жодними доказами;

- порушено правила підвідомчості спору;

- акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 23.07.2014р. не є належним доказом в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.08.2017р. апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. у справі №904/8390/14 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Вечірко І.О.

Відповідач в судові засідання не зявився, надіслав до суду клопотання від 27.09.2017р. про відкладення розгляду справи, яке було задоволено ухвалою суду від 27.09.2017р., про судове засідання 09.10.2017р. був повідомлений належним чином, що підтверджується даними «Укрпошти» про вручення ухвали суду 05.10.2017р.

Позивач в судові засідання не зявився, надіслав до суду клопотання від 26.09.2017р. про відкладення розгляду справи, яке було задоволено ухвалою суду від 27.09.2017р., та повторно 09.10.2017р. з клопотанням продовжити строк вирішення спору, мотивуючи зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

Розглянувши подане клопотання апеляційний суд враховує, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін це процесуальне право, яким сторони зобовязані користуватися добросовісно.

Згідно з ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку незявлення в засідання господарського суду представників сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, неявка представників сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті за наявними матеріалами справи, оскільки відповідач свою позицію виклав в апеляційній скарзі, позиція позивача була викладена протягом слухання справи у суді першої інстанції та сторони мали достатньо часу для надання додаткових пояснень чи доказів, в разі наявності таких.

З викладеного суд доходить висновку про зловживання сторонами своїми процесуальними правами та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що на підставі "Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності м. Дніпродзержинська", яке затверджене рішенням Дніпродзержинської міської ради №949-43/VI від 23.11.2013р., згідно якого контроль за використанням та охороною земель комунальної власності міста Дніпродзержинська покладено на відділ самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради (далі Відділ), фахівцями Відділу 23.07.2014р. було проведено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ (нині м. Камянське), проспект Леніна (у сквері) навпроти кінотеатру ім. Т.Г. Шевченка, під час якого виявлено самовільне зайняття земельної ділянки ФОП ОСОБА_1, про що складено Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки.

У результаті обстеження встановлено та зазначено в акті, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 17.04.2010р., зареєстрованого Дніпродзержинським відділом Української Товарної біржі за №901942, ОСОБА_1 набула права власності на металевий кіоск, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 57А (сквер біля кінотеатру ім. Т.Г. Шевченка). Фактично на земельній ділянці площею 0,0210 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Леніна (у сквері) навпроти кінотеатру ім. Т.Г.Шевченка розміщено одноповерхову капітальну будівлю із цегли з літнім майданчиком та тентований намет для провадження підприємницької діяльності (кафе). Документи на землекористування на момент обстеження не оформлено, що є порушенням вимог земельного законодавства. Рішення про надання земельної ділянки у користування не приймалося, тобто земельна ділянка зайнята самовільно. Спірний акт зі сторони відповідача не підписано. Доказів повідомлення відповідача про проведення цієї перевірки суду не надано.

12.12.2014р. позивач направив відповідачу лист №07-13/3868, в якому попередив про проведення перевірки 23.12.2014р., отримання якого підтверджується повідомленням про вручення 18.12.2014р. (а.с.49)., та провів повторне обстеження цієї земельної ділянки, про що склав акт від 23.12.2014р.

Перевіркою встановлено ті ж самі порушення, що були виявлені при перевірці 23.07.2014р., в обох актах складені план-схеми земельної ділянки, ідентичні одна-одній.

Відповідач акт не підписав, та копія акту була направлена йому поштою 14.01.2015р. з листом попередження щодо приведення документів на землекористування у відповідність до чинного законодавства.

У відповідь на вказаний лист відповідач 03.02.2015р. звернулася до Департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради із запитом про повідомлення переліку документів, які необхідно надати департаментові для одержання земельної ділянки в оренду. У даному листі ОСОБА_1 підтвердила факт належності їй торгового павільйону на спірній ділянці.

Листом від 04.03.15р. №04-13/568 Департамент надав Відповідачці відповідь на вище вказаний лист та розяснив процедуру оформлення документів на землекористування.

Втім, відповідачка документи на право користування земельною ділянкою не оформила, земельну ділянку не звільнила та 27.10.2014р. позивач звернувся до суду з вимогою про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки в примусовому порядку з приведенням її у попередній стан.

Відповідачка позов заперечувала з тих підстав, що є неналежним відповідачем у справі та позивачем не доведено належність спірної будівлі саме їй.

Судом першої інстанції розгляд справи зупинявся та матеріали були направлені в правоохоронні органи для зясування наявності у діях відповідачки ознак кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Камянського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 15.02.2017р. кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу злочину з мотивацією, що завдані збитки, розраховані в сумі 4237,44 грн, не передбачають кримінальної відповідальності.

27.03.2017р. спеціалістами сектору самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради проведено обстеження стану та дотримання умов використання зазначеної земельної ділянки та складено акт. У результаті обстеження встановлено, що порушення, виявлені під час попередніх обстежень Відповідачем не усунуто. Документи на землекористування Відповідачем не оформлено, що є порушенням вимог земельного законодавства. Міською радою рішення про надання земельної ділянки у користування не приймалося, тобто земельна ділянка зайнята самовільно.

Згідно статей 13, 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст. 116 Земельного кодексу).

Згідно статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю (ч.1). У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (ч.2).Частиною другою статті 327 Цивільного кодексу України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Як підтверджується матеріалами справи земельна ділянка знаходиться на території м. Камянське, тобто в комунальній власності територіальної громади та міська рада є належним позивачем у даній справі.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними (ч.1). Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (ч.2). Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ч.3).

Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

Проведеними трьома перевірками компетентними органами було встановлено, що відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку та використовує її в своїй підприємницькій діяльності, розмістивши на ній обєкт торгівлі. Доказів правомірного використання земельної ділянки відповідно до ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України суду не надано, як і не надано доказів добровільного звільнення земельної ділянки.

Доводи апелянта спростовуються встановленими вище обставинами справи, а саме придбанням відповідачкою на цій земельній ділянці металевого кіоску відповідно до договору від 17.04.2010р. та подальше розміщення на ній капітальної будівлі із цегли з літнім майданчиком та тентовим наметом, що визнано нею у листі від 03.02.2015р., адресованому Департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради, та проведеною правоохоронними органами перевіркою. Знаходження вказаних обєктів на спірній земельній ділянці та використання їх відповідачкою встановлено вище наведеними перевірками та відображено в актах, що складені за їх результатами. Самочинно збудоване нерухоме майно не підлягає державній реєстрації, а повинно бути демонтовано, тому посилання апелянта, що належність майна відповідачці повинна бути доведена іншими доказами, ніж належно складеними актами перевірки судом відхиляються. Акти складені належним чином, відповідачка повідомлялася про час та місце проведення перевірок.

Також колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо непідвідомчості справи господарським судам.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства і організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу, тобто підприємства, установи, організації та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

Відповідачка є субєктом підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.16), що нею не заперечується, майно використовує у підприємницькій діяльності (для здійснення торгівлі), отже, спір підвідомчий господарському суду.

Враховуючи викладене та перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення на підставі встановлених фактичних обставин справи суд дійшов до правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, так як відповідач здійснив будівництво на земельній ділянці без належно оформлених ним права користування землею та без оформлення на це дозвільних документів, відтак земельна ділянка підлягає поверненню позивачу з приведенням її відповідачем до попереднього стану за рахунок останнього.

Підстави, встановлені ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, відсутні, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Камянське Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. у справі №904/8390/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017р. у справі №904/8390/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 10.10.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.О. Вечірко

Суддя І.Л. Кузнецова