ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року Справа № 12/57

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Євстигнеєва О.С., Науменка І.М.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2017 р. у справі

за позовом: публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Грантрейд"

до відповідача 2: приватного підприємства "Юліус"

до відповідача 3: приватного підприємства "Балтимор"

до відповідача 4: відкритого акціонерного товариства "Кіровоградське БМУ - 5"

до відповідача 5: відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр"

до відповідача 6: приватного підприємства "Автомир"

до відповідача 7: товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехресурси"

до відповідача 8: закритого акціонерного товариства "ПММ - Комплект"

про стягнення 2 247 073, 74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2017 р. у даній справі (головуючий суддя Макаренко Т.В., судді Тимошевська В.В., Бестаченко О.Л.) скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 № 11/1 15839 від 19.05.2017 р. задоволено частково. Визнано дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 50050058 від 10.05.2017 р. неправомірними. Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 50050058 від 10.05.2017 р. Решту вимог скарги № 11/1 15839 від 19.05.2017 р. відхилено.

У поданій апеляційній скарзі відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати і відмовити в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Веукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи ч.5 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Крім цього, порушення строків періодичності перевірки майнового стану боржника, жодним чином не вплинуло на наявність майна у останнього, оскільки ні нових рахунків, ні коштів, ні майна у боржника виявлено не було.

Судом не враховано, що державним виконавцем відібрано пояснення від керівника боржника щодо причин невиконання рішення, зокрема, однією з яких є відсутність коштів, майна та не здійснення товариством підприємницької діяльності.

За наслідками перевірки майнового стану боржника державним виконавцем складено акт, яким встановлено факт відсутності майна боржника.

Скаржник вважає, що при виконанні рішення суду, були відсутні об'єктивні факти ухилення керівника боржника від виконання зобов'язання. Звернення до суду з поданням про застосування до керівника боржника заходів щодо обмеження у праві виїзду за кордон є правом, є правом, а не обов'язком державного виконавця. Незвернення державного виконавця до суду з відповідним поданням не може вважатися підставою для скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану.

Зазначивши в оскаржуваній ухвалі про невчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника, господасрький суд жодним чином не обґрунтував зазначені доводи, а саме не зазначив у чому саме полягає невжиття державним виконавцем заходів щодо розшуку майна боржника.

Судом першої інстанції помилково зазначено про повернення державним виконавцем виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки зазначене виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

05.10.2017 р. сторони не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Скаржником подано клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

Колегія суддів вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

03.10.2017 р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Колегія суддів вважає, що клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню, як таке, що подано з порушенням семиденного строку, передбаченого ч.2 ст.741 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Рішенням суду від 05.02.2015 у даній справі позовні вимоги відносно відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Грантрейд", відповідача-2 приватного підприємства "Юліус", відповідача-7 товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехресурси", відповідача-8 закритого акціонерного товариства "ПММ - Комплект" задоволено, стягнуто з вказаних відповідачів на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованість в розмірі по 2 151 489,53 грн., державне мито в сумі по 6375 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі по 59 грн.; в задоволенні вимог про стягнення витрат на послуги адвоката в сумі 403 200,00 з відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Грантрейд", відповідача-2 приватного підприємства "Юліус", відповідача-7 товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехресурс", відповідача-8 закритого акціонерного товариства "ПММ - Комплект" - відмовлено; в задоволенні позовних вимог відносно відповідача-4 відкритого акціонерного товариства "Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5" відмовлено; припинено провадження у справі в частині стягнення з відповідача-3 приватного підприємства "Балтимор", з відповідача-5 відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр", з відповідача-6 приватного підприємства "Автомир" на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованості в розмірі 2 151 489,53 грн.

26.02.2015 р. на виконання зазначеного рішення господарським судом видано відповідні накази, які направлено стягувачеві.

До господарського суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 № 11/1-15839 від 19.05.2017 р. на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо примусового виконання рішення суду у справі № 12/57 за наказом господарського суду Кіровоградської області №12/57 від 26.02.2015 р. про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехресурс", в якій скаржник просив: визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 50050058 від 10.05.2017 р. неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 50050058 від 10.05.2017 р.; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу від 26.02.2015 р. у справі № 12/57.

Згадана скарга обґрунтована посиланням на те, що виконавче провадження тривало більше шести місяців, однак дій, направлених на стягнення боргу державним виконавцем не вчинено. Бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_3 призвела до порушення строків виконання судового рішення, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця, колегія суддів приймає до уваги наступне.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало зведене виконавче провадження № 50926342 про стягнення з ТОВ "Промтехресурс" заборгованості на користь юридичних осіб у сумі 11 592 126,19 грн., у тому числі наказ № 12/57 від 26.02.2015 р. виданий господарським судом Кіровоградської області про стягнення з ТОВ "Промтехресурс" на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованості у розмірі 2151489,53 грн., державне мито в сумі 6375,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 59,00 грн.

В межах виконавчого провадження № 50926342 державним виконавцем вчинено наступні дії: 05.02.2016 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50050058 (т. 7, а.с. 19); отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 10.02.2016 р. (т. 7, а.с. 41-46); направлено запити Регіональному сервісному центру МВС в Кіровоградській області, Державній авіаційній службі України, Державній інспекції сільського господарства в Кіровоградській області, Національному банку України, ПАТ "Національний депозитарій України", Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області з метою виявлення майна боржника; зроблено запити з метою виявлення рахунків боржника 10.02.2016 р., 26.02.2016 р. (т. 7, а.с. 20); винесено постанову від 05.04.2016 про арешт коштів на рахунках боржника (т. 7, а.с. 22); здійснено вихід за місцем реєстрації боржника за адресою: м. Кіровоград, вул. Карабінерна, 97, та встановлено, що за вказаною адресою знаходиться приватний житловий будинок, який належить фізичній особі, тобто ТОВ "Промтехресурс" за вказаною адресою лише зареєстроване, проте фактично не знаходиться; в ході зведеного виконавчого провадження, згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області встановлено, що згідно єдиної бази НАІС МВС України за ТОВ "Промтехресурс" на обліку значиться вантажний автомобіль МАЗ 5334, 1983 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак 055980ОН, свідоцтво про реєстрацію ЕІС 196358 від 08.11.2001 р.

У зв'язку з тим, що заходами, вжитими державним виконавцем, не вдалося встановити місцезнаходження автотранспорту боржника, державним виконавцем постановою від 02.03.2016 р. оголошено в розшук та на підставі ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент винесення постанови), зупинено виконавче провадження до закінчення строку дії зазначених обставин.

Згідно відповідей Управління превентивної діяльності відділу безпеки дорожнього руху ГУНП в Кіровоградській області, встановлено, що особовий склад орієнтований на заборону користування, розшук та затримання автомобіля марки МАЗ 5334, 1983 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак 055980ОН, свідоцтво про реєстрацію ЕІС 196358 від 08.11.2001 р., який належить ТОВ "Промтехресурс".

Державним виконавцем відібрано пояснення у керівника боржника - ОСОБА_4, якою повідомлено, що ТОВ "Промтехресурс" не здійснює господарську діяльність, кошти відсутні, розрахунки через касу не проводяться, рахунки, окрім арештованих, відсутні; щодо зареєстрованого автотранспорту керівник повідомила, що їй взагалі нічого не відомо відносно вказаного автомобіля, так як на балансі підприємства зазначений автомобіль не перебуває; винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 50050058 до виконавчого провадження № 50926342 (т. 7, а.с. 30).

21.04.2016 р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №50050058 ( т. 7, а.с. 32).

10.05.2017 р. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №50050058 (т. 7, а.с. 34).

10.05.2017 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (т. 7, а.с. 36).

Державним виконавцем у письмових поясненнях № 15990 від 15.08.2017 р. зазначено про нездійснення дії щодо заборони виїзду керівника боржника, оскільки статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Таким чином, як зазначає державний виконавець, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Як зазначено у письмових поясненнях, за виконавчим провадженням в ході його виконання керівником боржника неодноразово надавались пояснення щодо неможливості виконання боржником рішення з об'єктивних причин, а саме відсутності коштів, майна, з підтвердженням фінансового стану підприємства - вказані дії, на думку державного виконавця, не можна розцінити як ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду. Оскільки ухилення від виконання зобов'язань не було, державний виконавець вважає що відсутні підстави для звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду.

Щодо факту здійснення перевірки фінансової діяльності боржника державний виконавець зазначає, що ним було витребувано у керівника боржника звіт про фінансовий стан та податкову декларацію, та складено акт державного виконавця за результатами перевірки.

Статтею 1212 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 129-1 Конституції України cудове рішення є обов'язковим до виконання.

За ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., відповідно до якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, дії державного виконавця, здійснювалися починаючи з 06.10.2017 р., повинні вчинятись у повній відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р.

Приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п.п. 2,7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч.5 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

За ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до пункту 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 із змінами і доповненнями (далі інструкція), у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.05.2017 р. винесена старшим державним виконавцем на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавче провадження було відкрито 05.02.2016 р. та зупинено 21.04.2016 р., у зв'язку оголошенням розшуку автотранспорту боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що запити, з метою виявлення рахунків боржника, надсилалися державним виконавцем з порушенням встановленого Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. двотижневого строку ( з моменту набуття чинності цим Законом) здійснювались державним виконавцем лише 26.02.2016 р., 10.02.2016 р., 02.03.2016 р., 04.05.2016 р., 30.05.2016 р., 20.06.2016 р., 27.09.2016 р., 14.11.2016 р., 08.12.2016р., 24.04.2017 р.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

В порушенням ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не було вчинено усіх зазначених дій в межах зазначеного Законом строку.

Крім того, в порушення вимог Закону, перевірки щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, перевірки щодо виявлення рахунків боржника державним виконавцем у встановлені Законом України "Про виконавче провадження" не проводились.

Разом з цим, як вбачається з наданого до матеріалів справи балансу ТОВ "Промтехресурс" станом на 31.12.2016 р. за боржником значаться 39647,2 тис. грн. оборотних активів.

Проте, державним виконавцем будь-які пояснення щодо зазначеного майна від директора боржника не відбирались, заходи, передбачені статтею 76 Закону України "Про виконавче провадження" до керівника боржника не застосовувались. Усі письмові пояснення керівника боржника, надані державним виконавцем до матеріалів справи стосуються діяльності боржника в цілому, а не конкретних зазначених у балансі активів.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги пояснення державного виконавця щодо того, що перевірка фінансової діяльності підприємства має здійснюватися відповідними уповноваженими на те органами, а державним виконавцем здійснено перевірку фінансового стану боржника в повній мірі, оскільки жодної інформації щодо зазначених в балансі сум матеріали виконавчого провадження не містять.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено наявність на балансі боржника вантажного автомобіля МАЗ 5334, 1983 року випуску, бежевого кольору, державний номерний знак 055980ОН, свідоцтво про реєстрацію ЕІС 196358 від 08.11.2001 року.

У письмових поясненнях керівник боржника - ОСОБА_4 щодо зареєстрованого автотранспорту повідомила, що їй взагалі нічого не відомо відносно вказаного автомобіля, так як на балансі підприємства зазначений автомобіль не перебуває. Тобто надала інформацію, що суперечить наявним в матеріалах виконавчого провадження доказам, не надавши даних про місцезнаходження рухомого майна.

Водночас, у письмових поясненнях, наданих ТОВ "Промтехресурс" 15.08.2017 р. у даній справі директор боржника ОСОБА_4 зазначає, що з липня 2011 року по теперішній час вищезазначений автомобіль на балансі підприємства не обліковувався, у фактичній наявності був відсутній. Даний автомобіль знаходиться у володінні ПАТ "Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5", про що їй стало відомо лише у зв'язку з розглядом справи № 912/1232/17.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи № 912/1232/17 за позовом приватного акціонерного товариства "Кіровоградське будівельно-монтажне управління № 5" до товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехресурс" про визнання права власності за набувальною давністю, містяться пояснення директора ТОВ "Промтехресурс" ОСОБА_4 від 29.05.2017 р., в яких зазначено, що 11.03.2004р. зазначений автомобіль був проданий ВАТ "Кіровоградське БМУ № 5". Кошти були отримані в повному обсязі і автомобіль був переданий підприємству по акту прийому - передачі.

Наведені обставини свідчать про те, що у спірному виконавчому провадженні існують об'єктивні обставини, що можуть бути розцінені як ухилення керівника боржника від виконання зобов'язань, а отже наявні підстави для звернення державного виконавця з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України до виконання рішення суду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

При цьому, колегія суддів враховує, що встановлення наявності чи відсутності факту такого ухилення шляхом дослідження усіх обставин є прерогативою суду при розгляді відповідного подання, а не державного виконавця та господарського суду.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що органом державної виконавчої служби не вчинено всіх передбачених законом дій, спрямованих на своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення суду у даній справі.

Невчинення державним виконавцем визначених законом дій (бездіяльність державного виконавця) щодо розшуку майна боржника дає підстави стверджувати про передчасність висновків про відсутність такого майна у боржника.

Отже, дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадження № 50050058 є такими, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадження №50050058 та про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.05.2017 р. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 поновити виконавче провадження, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, обов'язок державної виконавчої служби щодо поновлення виконавчого провадження, виникає лише зі спливом одного робочого дня після отримання відповідного рішення суду, а отже, на час розгляду даної скарги, такий обов'язок у виконавчої служби ще не виник, що виключає підстави для задоволення скарги в зазначеній частині.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника про те, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, оскільки вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадження №50050058 та про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.05.2017 р. підлягають задоволенню також з інших підстав, наведених вище.

Колегія суддів вважає, що помилкове зазначення судом першої інстанції про повернення державним виконавцем виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" не призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи викладене, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99,101-103,105,106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовити.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2017 р. у справі №12/57 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 10.10.2017 р.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя О.С.Євстигнеєв

Суддя І.М.Науменко