КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Справа№ 910/15807/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Войтюк Д.В. - представник за довіреністю від 09.08.2017 року;

Млечко Є.С. - представник за довіреністю від 15.06.2017 року;

від відповідача: Глинківський О.В. - представник за довіреністю від 02.03.2016 року,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Пронет»

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року

у справі № 910/15807/15 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго»

до Приватного підприємства «Пронет»

про стягнення 530 905, 76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Пронет» з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог 360646, 92 грн. пені та 170 258, 84 грн. штрафу за часткове непоставлене обладнання та невиконанні роботи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач свої зобов'язання за договором № 211212 від 19.04.2013 року виконав не у повному обсязі, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача пеню та штраф за недопоставлене обладнання та не виконанні у строк роботи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року у справі № 910/15807/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач не виконав свої зобов'язання щодо належної та своєчасної оплати за вже поставлене обладнання та виконану частину робіт, а тому відповідач на підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України зупинив виконання свого обов'язку по договору.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Пронет» по справі № 910/15807/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2015 року у справі № 910/15807/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 28.10.2015 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу № 910/15807/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, справу № 910/15807/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю, ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 року у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

14.07.2017 року через відділ документального забезпечення суду надійшли матеріали справи № 910/15807/15 з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2007/16-42 від 11.07.2017 року.

Розпорядженням № 09-53/2724/17 від 17.07.2017 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв'язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_1

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/15807/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Дідиченко М.А., суддів: Пономаренко Є.Ю., Смірнова Л.Г.

Частиною 3 статті 79 ГПК України встановлено, що Господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 року поновлено провадження у справі № 910/15807/15 та призначено її до судового розгляду на 12.09.2017 року.

У судовому засіданні 12.09.2017 року представник позивача заявив клопотання про виклик до суду експерта для надання додаткових роз'яснень щодо наданого ним висновку № 2007/16-42 від 11.07.2017 року та заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання можливості ознайомитись з поясненнями відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2017 року заперечував проти задоволення клопотань позивача.

Колегія суддів відхилила клопотання позивача про виклик до суду судового експерта у зв'язку із його безпідставністю.

Крім того, представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання сторін про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року відкладено розгляд справи до 26.09.2017 року.

Представники сторін у судовому засіданні 26.09.2017 року надали додаткові пояснення по суті спору, якими підтримали свої правові позиції.

У судовому засіданні 26.09.2017 року оголошено перерву до 02.10.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2017 року заперечував протии задоволення апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.10.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 19.04.2013 року між Приватним підприємством "ПроНет" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Укргідроенерго" (замовник) було укладено договір № 211212 на поставку обладнання, здійснення монтажних і пусконалагоджувальних робіт по проекту "Автоматизована система фізичного захисту Дніпровської ГЕС" для філії "Дніпровська ГЕС" ПАТ "Укргідроенерго" (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору власними і залученими силами поставити відповідно до специфікації обладнання Автоматизованої системи фізичного захисту (товар) для філії "Дніпровська ГЕС" ПАТ "Укргідроенерго"; виконати згідно з проектом: "Автоматизована система фізичного захисту Дніпровської ГЕС" монтажні та пусконалагоджувальні роботи поставленого товару, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити поставлений товар, виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи за ціною та на умовах, передбачених цим договором.

Номенклатура, кількість, ціна товару зазначаються у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору (з урахуванням додаткової угоди № 3 до договору № 211212) загальна ціна договору складає 6652062,98 грн. без ПДВ, ПДВ - 1317253,66 грн.

При цьому, вартість будівельно-монтажних робіт становить 1 853 221, 76 грн. з ПДВ. Вартість пусконалагоджувальних робіт становить 613 952, 94 грн. Вартість обладнання за специфікацією, з урахуванням ПДВ та програмного забезпечення становить 5 502 141, 94 грн.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що календарний графік виконання робіт викладений в додатку № 4.

Так, згідно із додатком № 4 до договору - календарним графіком виконання робіт по створенню автоматизованої системи фізичного захисту філії "Дніпровська ГЕС" ПАТ "Укргідроенерго", ПП "ПроНет" зобов'язалося виконати роботи та поставити обладнання в наступні строки: постачання обладнання - IV квартал 2014 року; виконання робіт по створенню системи електроживлення - IV квартал 2014 року; виконання робіт по створенню системи заземлення - IV квартал 2014 року; виконання робіт по створенню системи контролю доступу - IV квартал 2014 року; виконання робіт по створенню системи охоронної сигналізації - IV квартал 2014 року - І квартал 2015 року; виконання робіт по створенню системи відео нагляду - IV квартал 2014 року - І квартал 2015 року; пусконалагоджувальні роботи - І-ІІ квартал 2015 року; розробка експлуатаційної документації - І-ІІ квартал 2015 року; навчання персоналу - І-ІІ квартал 2015 року.

Звертаючись до суду першої інстанції (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) позивач зазначив, що відповідач у встановлений договором строк до 31.12.2014 року не допоставив обладнання на загальну суму 167 339, 90 грн., у строк до 31.12.2014 року не виконав роботи по створенню системи електроживлення, системи заземлення та системи контролю доступу на загальну суму 1 342 004, 88 грн., у строк до 31.03.2015 року не виконав роботи по створенню системи охоронної сигналізації та системи відео нагляду на загальну суму 308 962, 42 грн., а також у строк до 30.06.2015 року не виконав пусконалагоджувальні роботи на суму 613 952, 94 грн.

У зв'язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов'язань пеню у сумі 360 646, 92 грн. та штраф у розмірі 170 258, 84 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що позивач не виконав свої зобов'язання щодо належної та своєчасної оплати по договору за вже поставлену позивачем частину обладнання на суму 1 683 622, 41 грн. та виконані роботи на суму 202 245, 46 грн., у зв'язку із чим відповідач на підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України з 01 січня 2015 року зупинив виконання своїх зобов'язань по спірному договору.

Колегією суддів встановлено, що за своєю правовою природою договір № 211212 від 19.04.2013 року є змішаним, який містить в собі елементи договору поставки та договору підряду.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Частиною 3 ст. 538 ЦК України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно із ч. 5 ст. 692 ЦК України встановлено, що якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, продавець має право зупинити передання наступної частини товару до повної оплати раніше переданого товару.

Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд України в постанові № 916/452/16 від 20.02.2017 року.

Водночас, колегією суддів встановлено, що як на доказ не виконання позивачем оплати раніше переданої частини обладнання відповідач посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 року у справі № 911/2171/15, яке в частині стягнення основної суми боргу та пені залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду України від 20.10.2015 року.

Так, вказаним рішення встановлено, що заборгованість позивача перед відповідачем за поставлений згідно договору № 211212 від 19.04.2013 року товар складає 2 813 073, 13 грн., що також підтверджується наступними видатковими накладними: № РНк-000260 від 16.12.2014 р. на суму 147704,26 грн., № РНк-000162 від 16.12.2014 р. на суму 841179,17 грн., № РНк-000248 від 16.12.2014 р. на суму 694738,98 грн., № РНк-000262 від 17.12.2014 р. на суму 240707,34 грн., № РНк-000302 від 19.12.2014 р. на суму 65794,66 грн., № РНк-000281 від 23.12.2014 р. на суму 822948,72 грн. Окрім поставленого товару, позивач згідно з умовами договору здійснив монтажні та пусконалагоджувальні роботи, в підтвердження чого 19.12.2014 р. на виконання п. 4.5 договору сторонами було підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в і довідку про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 про кінцевий результат робіт на суму 202245,46 грн., які не були оплачені відповідачем у встановлений договором термін.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт нездійснення позивачем оплати товару згідно вищевказаних накладних та виконання частини робіт, встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 року у справі № 911/2171/15 та не підлягає повторному доказуванню при розгляді даної справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що найраніша за часом поставка, яку не оплатив позивач відбулася 16.12.2014 року.

Так, згідно із п. 4.6 договору № 211212 від 19.04.2013 року передбачено, що розрахунок за поставлений товар проводиться замовником протягом 60 банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару.

Таким чином, за поставлений 16.12.2014 року товар позивач повинен був розрахуватися у строк до 16.03.2015 року.

Крім того, відповідно до п. 4.5 договору № 211212 від 19.04.2013 року встановлено, що розрахунок за виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи здійснюються замовником протягом 30 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в і довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 про кінцевий результат робіт.

Отже, за виконану відповідачем 19.12.2014 року частину робіт, позивач повинен був розрахуватися у строк до 04.02.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач безпідставно зупинив з 01.01.2015 року виконання договору, оскільки на вказану дату прострочення позивача за отриманий товар та виконану частину робіт не відбулося.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як зазначалося вище згідно із календарного графіку виконання робіт, відповідач повинен був поставити обладнання, виконати роботи по створенню системи електроживлення, системи заземлення та системи контролю доступу у повному обсязі у строк ІV квартал 2014 року, тобто до 31.12.2014 року. Таким чином, станом на 01.01.2015 року, коли відповідач призупинив виконання своїх зобов'язань за договором, вищевказані роботи повинні були бути виконанні, а обладнання повинно було бути поставлене у повному обсязі.

Щодо виконання інших видів робіт, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно частини 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Так, як зазначалося вище, укладеним сторонами договором встановлено, що оплата за виконані роботи проводиться лише після їх фактичного виконання (протягом 30 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт), тобто умовами договору не передбачено одночасного виконання замовником та виконавцем своїх зобов'язань (зустрічне виконання зобов'язання), що виключає застосування до спірних правовідносин приписів статті 538 ЦК України та звільнення виконавця від відповідальності за несвоєчасність виконання робіт, у зв'язку з несвоєчасною оплатою замовником виконаних відповідачем робіт у грудні 2014 року.

При цьому, умовами укладеного сторонами договору не передбачено виконання відповідачем наступного етапу робіт після оплати попередньо виконаних та прийнятих робіт (тобто, виконання робіт відповідачем не ставиться за умовами договору у залежність від виконання позивачем обов'язку щодо їх оплати).

Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд України у постанові № 5011-53/17644-2012 від 04.04.2017 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було безпідставно зупинено постачання обладнання та виконнаня робіт.

Відповідно до ст. 11.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по договору, в тому числі порушення строків поставки товару, порушення строків виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування за кожен день прострочення, від вартості невиконаних зобов'язань. Якщо прострочення виконання зобов'язань по договору перевищує 30 календарних днів, виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних зобов'язань.

Як зазначалося вище, згідно із п. 4.2 договору (з урахуванням додаткової угоди № 3 до договору № 211212) вартість обладнання становить 5 502 141, 94 грн.

При цьому, з матеріалів справи, а саме видаткових накладних вбачається, що відповідач поставив обладнання на загальну суму 5 334 802, 04 грн.

Отже, вартість вартість обладнання, яке відповідач непоставив позивачу становить 167 339, 90 грн.

Таким чином, розмір пені за непоставлене відповідачем обладнання складає:

- 167 339, 90 грн. * 28% * 36 (з 01.01.2015 року по 05.02.2015 року) / 365 = 4 621, 33 грн.

- 167 339, 90 грн. * 0,1% (0,1 % менше, ніж подвійна облікова ставка НБУ) * 145 (з 06.02.2015 року по 30.06.2015 року) = 24 264, 29 грн.

Щодо будівельно-монтажних робіт, які відповідач не виконав, то позивач зазначає, що загальна вартість не виконаних відповідачем робіт по створенню системи електроживлення, системи заземлення та системи контролю доступу становить 1 342 004, 88 грн., а робіт по створенню системи охоронної сигналізації та системи відео нагляду - 308 962, 42 грн., та здійснює нарахування штрафних санкцій починаючи з 01.01.2015 року та 01.04.2015 року відповідно.

Водночас, колегією суддів встановлено, що умовами договору передбачена загальна вартість будівельно-монтажних робіт у сумі 1 853 221, 76 грн. без розмежуванням ціни кожного виду робіт.

Зважаючи на те, що договором № 211212 від 19.04.2013 року передбачена загальна вартість будівельно-монтажних робіт, в той час як за графіком виконання робіт дані роботи розподілені на певні види та мають різний строк їх виконання, беручи до уваги те, що згідно наданих локальних кошторисів суд не може встановити, яке найменування робіт відноситься до певного виду роботи, колегія суддів ухвалою від 23.12.2015 року призначила будівельно-технічну експертизу для встановлення вартості кожного виду робіт.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок № 2007/16-42 від 11.07.2017 року) зазначено, що встановити, які роботи, що перелічені в договірній ціні на будівельно-монтажні робот из кошторисами та розрахунками, з влаштування Автоматизованої системи фізичного захисту Дніпровської ГЕС відносяться до робіт по створенню системи електроживлення, системи заземлення, системи контролю доступу, системи охоронної сигналізації та системи відеонагляду, а також яка вартість даних робіт не видається можливим.

Крім того, висновком експерта встановлено, що за договором № 211212 від 19.04.2013 року поставлено обладнання та програмної продукції на загальну суму 5 334 802, 04 грн., з яких змонтовано на суму 434 749, 46 грн. та виконано будівельних (монтажних) робіт на загальну суму 202 245, 46 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що за умовами договору не можливо встановити, яка вартість кожного із виду робіт, а отже не можливо визначити на яку суму виконані відповідачем певні види роботи, колегія суддів приходить до висновку про здійснення розрахунку штрафних санкцій враховуючи останню дату виконання даних робіт, а саме І квартал 2015 року.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем згідно акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт було виконано будівельно-монтажних робіт на загальну суму 202 245, 46 грн. Зазначене також підтверджується висновком експерта № 2007/16-42 від 11.07.2017 року.

Отже, вартість будівельно-монтажних робіт, які невиконані відповідачем становить 1 216 226, 84 грн. (1 853 221, 76 грн. - 202 245, 46 грн.).

Зважаючи на зазначене розмір пені за невиконані будівельно-монтажін роботи становить:

1 650 976, 30 грн. * 0,1% (0,1 % менше, ніж подвійна облікова ставка НБУ) * 153 (з 01.04.2015 року по 31.08.2015 року) = 252 599, 37 грн.

Також, колегією суддів встановлено, що відповідачем не виконанні пусконалагоджувальні роботи, таким чином розмір пені становить:

613 952, 94 грн. * 0,1% (0,1 % менше, ніж подвійна облікова ставка НБУ) * 62 (з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року) = 38 065, 08 грн.

Беручи до уваги вищевикладене загальний розмір пені становить 319 550, 07 грн. та підлягає задоволенню у зазначеному розмірі.

Крім того, враховуючи те, що відповідач прострочив поставку обладнання та виконання робіт більше, ніж на 30 днів, позивач у відповідності до п. 11.2 договору має право нараховувати 7% штрафу.

Таким чином, за перерахунком суду штраф становить:

- 167 339, 90 грн. * 7% = 11 713, 79 грн.

- 1 650 976, 30 грн. * 7% = 115 568, 34 грн.

- 613 952, 94 грн. * 7% = 42 976, 71 грн.

Отже, загальна сума штрафу складає 170 258, 84 грн. та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року підлягає змінні, а апеляційна скарга Приватного підприємства «Пронет» підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розмірі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Пронет» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року у справі № 910/15807/15 змінити.

3. Позовні вимоги задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Пронет» (м. Київ, вул. Струтинського, 6; ідентифікаційний код 21680973) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (Київська область, м. Вишгород; ідентифікаційний код 20588716) 319 550, 07 грн. пені, 170 258, 84 грн. штрафу, а також 9 796, 28 грн. судового збору за подання позовної заяви.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (Київська область, м. Вишгород; ідентифікаційний код 20588716) на користь Приватного підприємства «Пронет» (м. Київ, вул. Струтинського, 6; ідентифікаційний код 21680973) 904, 03 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

8. Матеріали справи № 910/15807/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова