РІШЕННЯ

26.09.2017Справа №910/14485/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/14485/17

за позовом комунального підприємства «Муніципальна дорожня компанія», м. Івано-Франківськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Атлантік», м. Київ,

про стягнення 19 848,20 грн.,

без участі представників сторін у зв'язку з їх неявкою.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Муніципальна дорожня компанія» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Атлантік» (далі - Товариство) про стягнення: 17 999 грн. штрафу та 1 849,20 грн. пені за не поставку товару за договором від 23.03.2017 № 23/03/17-1 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2017 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 26.09.2017.

13.09.2017 позивач подав суду письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

25.09.2017 позивач подав суду оригінал Договору для огляду та просив його повернути.

Представники сторін у судове засідання 26.09.2017 не з`явилися; про причини неявки повноважних представників відповідач суд не повідомив; про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 Підприємством (замовник) і Товариством (постачальник) в результаті проведеної процедури закупівлі товару за кодом ДК 021:20-4, ЛОТ № 6 Бітумна емульсія ЕК-ІІІ-70 (протокол від 03.03.2017 № б/н), було укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є поставка товару: Код за ДК 021:2015 - 44110000-4 - Конструкційні матеріали (Суміш асфальтобетонна гаряча дрібнозерниста марка 1, Суміш асфальтобетонна гаряча дрібнозерниста марка 2, Суміш асфальтобетонна гаряча крупнозерниста марка 2, асфальт холодний, бітум БНД 60/90 та бітумна емульсія ЕК-ІІІ-70) (6 ЛОТІВ) ЛОТ № 6 Бітумна емульсія ЕК-ІІІ-70 (далі - товар) (пункт 1.1 Договору);

- кількість та ціна товару: 20 тонн - 179 990 грн. (пункт 1.2 Договору);

- строк поставки товару: з дати укладення Договору до 31.12.2017, окремими партіями, товар відпускається в день та час, узгоджений із замовником згідно із заявкою (в тому числі у вихідні та святкові дні) (пункт 5.1 Договору);

- замовник має право достроково розірвати Договір у разі невиконання зобов'язань постачальником, повідомивши про це його у строк 15 календарних днів до дати розірвання, додаткова угода при цьому не оформлюється (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 Договору);

- постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки встановлені Договором (підпункт 6.3.1 пункту 6.3 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, які виникли під час його дії (пункт 10.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Бурко В.М., який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором Бондарем О.С., який діяв на підставі статуту та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач оформив заявку на поставку товару та надіслав її електронною поштою відповідачу.

Товариство надіслало Підприємству лист від 14.06.2017 № 14/06/17-2, в якому повідомило що не має можливості виконати поставку товару на умовах Договору у зв'язку із коливанням ціни бітумної емульсії на ринку України.

У порядку підпункту 6.2.1 пункту 6.2 Договору Підприємство надіслало Товариству повідомлення від 21.06.2017 № 1-7/151 про розірвання Договору в односторонньому порядку з 07.07.2017.

Відповідач отримав вказане повідомлення 03.07.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною першою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки Договором передбачено порядок одностороннього розірвання Договору. а позивач належним чином повідомив про розірвання відповідача, то Договір розірвано в односторонньому порядку з 07.07.2017.

Разом з тим, позивачем було нараховано пеню у сумі 1 849,20 грн. (період прострочення з 23.06.2017 по 07.07.2017) та 17 999 грн. штрафу за непоставлений товар.

Підприємство надіслало Товариству претензію від 12.07.2017 № 1-7/169, в якій вимагало сплатити штраф і пеню.

Вказана претензія була отримана відповідачем 18.07.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відкладення, проте залишена без відповіді та реагування; доказів протилежного суду не подано.

Частиною четвертою статті 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 5.9 Договору за безпідставну відмову від відвантаження товару частково або повністю, постачальник зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 10 % від ціни Договору.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у випадку порушення встановлених Договором строків поставки товару або недопоставки товару, постачальник сплачує замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Оскільки факт непоставки товару підтверджено позивачем, а відповідач документально не підтвердив поважність причин непостачання, то наявні підстави для покладення на відповідача штрафу і пені.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Атлантік» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63; ідентифікаційний код: 39980472) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Муніципальна дорожня компанія» (76006, м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 13; ідентифікаційний код: 40270150): 17 999 (сімнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. штрафу; 1 849 (одну тисячу вісімсот сорок дев'ять) грн. 20 коп. пені та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 04.10.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук