ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 914/929/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮБАВА ШАНС", м. Львів

на рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2017

у справі № 914/929/16

за позовом Львівської міської ради ( далі - Рада), м. Львів,

до: 1. Львівського міського управління юстиції (далі - Львівське МУЮ), м. Львів,

2. товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮБАВА ШАНС", м. Львів,

3. Управління державної реєстрації Львівської міської ради, м. Львів,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Папірус- М", м. Львів,

2. фізична особа ОСОБА_2, с. Крихівці Івано-Франківської області,

3. Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі - Управління комунальної власності), м. Львів,

про скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю прокуратури Львівської області (далі - Прокуратура), м. Львів,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Зіронька" (далі - ТОВ "Зіронька"), м. Львів,

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮБАВА ШАНС" (далі - ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС"), м. Львів,

2. Управління державної реєстрації Львівської міської ради (далі - Управління державної реєстрації), м. Львів,

третя особа - приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Папірус- М" (далі - ПП ВКФ "Папірус- М"), м. Львів,

про скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Судове засідання проведено за участю представників:

Ради - Шевченко М.І. предст. (дов. від 07.07.2017)

Львівського МУЮ - не з'явився

ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" - не з'явився

Управління державної реєстрації - не з'явився

ПП ВКФ "Папірус- М" - не з'явився

ОСОБА_2 - не з'явився

Управління комунальної власності - Чижович І.З. предст. (дов. від 15.09.2017)

ТОВ "Зіронька" - не з'явився

прокуратури - не з'явився

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рада звернулася до господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів про: скасування свідоцтва про право власності ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" від 01.07.2015 № 39911316, яке видане Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на нежитлове приміщення загальною площею 104,6 кв.м по АДРЕСА_2 та витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" даного нежитлового приміщення з передачею його на користь Львівської міської ради.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Зіронька" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом у справі до ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС", Управління державної реєстрації, третя особа - ПП ПП ВКФ "Папірус- М" про: скасування свідоцтва про право власності ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" від 01.07.2015 № 39911316, яке видане Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на нежитлове приміщення загальною площею 104,6 кв.м по АДРЕСА_2 та витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" даного нежитлового приміщення, яке позначене на поверховому плані ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 10.02.2011 під індексами 1, 2, 3, 4, 5, 6. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що саме ТОВ "Зіронька" належить право власності на спірне нежитлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу № 96Ц від 09.02.1996.

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.01.2017 у справі № 914/929/16 (судді Іванчук С.В. - головуючий, Блавацька-Калінська О.М., Горецька З.В.), яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 (судді Кравчук Н.М. - головуючий, Бонк Т.Б., Мирутенко О.Л.) позов задоволено частково: скасовано свідоцтво про право власності ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" від 01.07.2015 № 39911316, яке видане Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на нежитлове приміщення загальною площею 104,6 кв.м по АДРЕСА_2, витребувано зазначене нежитлове приміщення з чужого незаконного володіння ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" та передано його на користь Львівської міської ради; в частині позовних вимог до відповідача-1 (Львівського МУЮ), провадження у справі припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України; у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ "Зіронька") відмовлено, з посиланням на недоведеність ТОВ "Зіронька" права власності на спірне нерухоме майно.

ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС", посилаючись на порушення та неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд.

У відзиві на касаційну скаргу Рада просила залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу у відповідності до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Згідно з ухвалою Вищого господарського суду України від 02.10.2017 забезпечено можливість участі представникам учасників судового процесу (зокрема, Ради та Управління комунальної власності) в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Львівському апеляційному господарському суду.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників Ради та Управління комунальної власності, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.03.2006 № 306 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_2" на нежитлову будівлю вцілому загальною площею 104,6 кв.м. по АДРЕСА_2 було видано свідоцтво про право власності (форма власності - комунальна) від 06.03.2006 № ЛР 0520, власник майна - територіальна громада м. Львова;

- 23.06.2006 обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зареєстровано право комунальної власності на вказане приміщення за територіальною громадою м. Львова (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2006 № 10188746);

- з'ясування питання щодо права власності на спірне нежитлове приміщення неодноразово було предметом розгляду в господарських судах, а саме:

· постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 у справі № 914/4190/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2014, скасовано рішення господарського суду Львівської області від 20.02.2014 у справі № 914/4190/13 та відмовлено ПП ВКФ "Папірус- М" у позові в частині: визнання за ПП ВКФ "Папірус- М" права власності на нежитлові приміщення, площею 104,6 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, і позначені на поверховому плані ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 10.02.2011 під індексами 1, 2, 3, 4, 5, 6; скасування свідоцтва від 06.03.2006 № ЛР 0520 про право власності на нежитлову будівлю, виданого на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації від 06.03.2006 № 306; скасування реєстрації права комунальної власності спірних нежитлових приміщень за територіальною громадою м. Львова. В частині визнання незаконним та скасування розпорядження Личаківської районної адміністрації від 06.03.2006 № 306 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_2" - позов залишено без розгляду.

У розгляді справи № 914/4190/13 Львівським апеляційним встановлено наступні обставини:

наказом представництва Фонду державного майна України в м. Львові (далі - Представництво) від 08.02.1996 № 202 про викуп цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ПТ "Зіронька" магазину № 692 зобов'язано юридичний відділ Представництва укласти договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу зі структурним підрозділом ПТ "Зіронька" магазину № 692 (покупець) без врахування вартості будівлі (споруди), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (балансовою вартістю крб.); вартість майна, що підлягає викупу визначено згідно акту оцінки в розмірі 558485000 крб.; будівлю залишено на балансі покупця до остаточної оплати вартості майна і після оформлення акту прийому-передачі на викуплене майно визначено, що на протязі 2 місяців підлягає вирішенню питання про списання (зняття) із балансу цієї будівлі. В звіті про експертну оцінку, затвердженому наказом представництва від 29.12.1995 № 2504 визначено загальну вартість цілісного майнового комплексу підприємства торгівлі "Зіронька" в сумі 1815485 тис. крб., з яких вартість магазину становить 1257 млн. крб., вартість обладнання - 148423 тис. крб., вартість обігових коштів - 410062 тис. крб.;

09.02.1996 між Представництвом (продавець) та товариством покупців членів трудового колективу магазину № 692 структурного підрозділу ДПТ "Зіронька" (покупець) укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця об'єкт продажу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (без врахування вартості будівлі). Продавець придбав об'єкт продажу способом викупу відповідно до наказу продавця від 08.02.1996 № 202, який є додатком до цього договору. Ціна продажу об'єкта встановлена відповідно до акта оцінки, затвердженого наказом продавця від 29.12.1995 № 2504. Вказаний у цьому договорі об'єкт продано за 558485000 крб. без врахування вартості будівлі в сумі крб. Відповідно до акту прийому-передачі від 23.04.1996 № 96ц продавець передав, а покупець прийняв цілісний майновий комплекс магазину № 692 СП ДПТ "Зіронька" на АДРЕСА_2 (без врахування вартості будівлі);

21.03.2001 між ТОВ "Зіронька" (продавець) та ПП ВКФ "Папірус-М" (покупець) підписано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 104,6 кв.м за адресою АДРЕСА_2. У вказаному договорі сторони визначили, що право власності на нежитлове приміщення переходить до покупця з моменту підписання акта прийому-передачі майна; вартість відчужуваного приміщення становить 105000,00 грн.; 21.03.2001 між сторонами підписано акт прийому-передачі вказаного майна;

на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.03.2006 № 306 на нежитлову будівлю загальною площею 104,6 кв. м по АДРЕСА_2 було видано свідоцтво про право власності від 06.03.2006 № ЛР 0520 і зазначено власником цього майна територіальну громаду м. Львова. 23.06.2006 обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" було зареєстровано право власності на вказане майно за територіальною громадою м. Львова (витяг про реєстрацію права власності від 23.03.2006р. № 10188746);

ТОВ "Зіронька" не набуло права власності на будівлю по АДРЕСА_2, оскільки, як випливає з аналізу договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 09.02.1996 № 96ц, акту прийому-передачі майна від 23.04.1996, наказу представництва Фонду державного майна України в м. Львові від 08.02.1996 № 202 та звіту про експертну оцінку, затвердженого наказом Представництва від 29.12.1995 № 2504, за цим договором продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити об'єкт продажу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (без врахування вартості будівлі). Об'єкт продажу складали обладнання та обігові кошти вартістю 558485000 крб. Натомість будівля вартістю крб. не входила до предмета договору і її вартість не підлягала сплаті. Вказане підтверджується, зокрема і пунктом 3 наказу Представництва від 08.02.1996 № 202, в якому йдеться про те, що після остаточної оплати вартості майна, спірна будівля підлягає списанню (зняттю) з балансу структурного підрозділу ДПТ "Зіронька" магазину № 692 у встановленому законом порядку, а також резолютивними частинами протоколів загальних зборів членів трудового колективу магазину від 10.10.1995 № 692 та від 06.02.1996, з яких вбачається, що трудовим колективом були прийняті наступні рішення: а) про клопотання перед органом приватизації про проведення приватизації майна магазину № 692 способом викупу трудовим колективом відокремлено, як підрозділ підприємства торгівлі "Зіронька"; б) про визначення часток членів товариства покупців для придбання майна магазину;

нежитлова будівля по АДРЕСА_2. площею 104,6 кв.м., не була об'єктом продажу, а товариство покупців членів трудового колективу магазину № 692 структурного підрозділу ДПТ "Зіронька" не стало власником спірної будівлі. Додатковим підтвердженням того, що спірна будівля не була у власності ТОВ "Зіронька" є також те, що Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР спірне майно передавалося ТОВ "Зіронька" в оренду (договори оренди від 16.08.2006 та від 31.08.2009);

оскільки ТОВ "Зіронька" не набуло право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2, то воно і не могло її продати, а ПП ВКФ "Папірус-М" відповідно, купити її;

відповідно до ухвали Львівської обласної ради народних депутатів від 12.05.1993 № 288 "Про передачу майна комунальної власності" будівля магазину № 692 "Продукти" (Личаківського продторгу) по АДРЕСА_2 була передана до комунальної власності м. Львова. Державна реєстрація права власності на спірну будівлю за територіальною громадою м. Львова була проведена на підставі свідоцтва про право власності, що є правовстановлюючим документом відповідно до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна;

· рішенням господарського суду Львівської області від 29.10.2014 у справі № 5015/4734/12 за позовом ПП ВКФ "Папірус- М" до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ТОВ "Зіронька" (яке набрало законної сили) відмовлено ПП ВКФ "Папірус- М" у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування розпорядження Личаківської районної адміністрації від 06.03.2006 № 306 "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_2";

· рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014 у справі № 5015/6523/11 за позовом ПП ВКФ "Папірус- М" до ТОВ "Зіронька" (яке набрало законної сили) відмовлено ПП ВКФ "Папірус- М" у задоволенні позову про визнання права власності на нежитлове приміщення площею 104, 6 кв.м з індексами 1, 2, 3, 4, 5, 6, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

· чинною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 у справі № 813/2316/15 позов заступника прокурора Личаківського району м. Львова до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії задоволено повністю: скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, індексний номер 12050588 від 31.03.2014 про державну реєстрацію права власності за ПП ВКФ "Папірус- М" на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; зобов'язано Львівське міське управління юстиції внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за ПП ВКФ "Папірус- М" на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, проведеної на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, індексний номер 12050588 від 31.03.2014;

- 01.07.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" видано свідоцтво про право власності на спірне майно, у зв'язку з внесенням ПП ВКФ "Папірус- М" об'єкта нерухомості до статутного капіталу ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" (тобто, після скасування постановою суду апеляційною інстанції рішення місцевого господарського суду у справі № 914/4190/13);

- відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальною площею 104,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровано (реєстрація змін до права власності) 16.06.2015 на праві приватної власності (розмір частки 1) за власником ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" . Відповідно до змісту даної інформаційної довідки підставою внесення запису є свідоцтво про право власності, серія та номер 39911316, видане 01.07.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції;

- ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" та ПП ВКФ "Папірус- М" знаходяться за однією адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_9 є засновником і керівником ПП ВКФ "Папірус-М" (з 18.07.2011) та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) і керівником ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" (з 26.03.2015), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо даних юридичних осіб.

У процесі розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що відповідача-1 ліквідовано (припинено діяльність), про що 24.01.2017 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також у розгляді справи місцевим господарським судом встановлено, що ПП ВКФ "Папірус- М" (третя особа) ліквідовано (припинено діяльність), про що 06.04.2016 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування свідоцтва про право власності ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" від 01.07.2015 № 39911316 на нежитлове приміщення загальною площею 104, 6 кв.м по АДРЕСА_2 та витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" даного нежитлового приміщення на користь Львівської міської ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини п'ятої статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною п'ятою статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (частина восьма статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За змістом положень статей 317, 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені приписами частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об'єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним свідоцтва про право власності. Окрім того, свідоцтво про право власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності (стаття 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), а тому, як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав у судовому порядку, може бути предметом розгляду в господарських судах.

Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з приписами частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (віндикаційний позов).

Під незаконним володінням слід розуміти усяке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави; або правова підстава якого відпала; або правова підстава якого недійсна. Власник може вимагати повернення свого майна за віндикаційним позовом лише в тому випадку, якщо інша особа володіє його майном незаконно.

Предметом віндікаційного позову є вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном, тобто не власника про повернення індивідуально-визначеного майна із чужого незаконного володіння.

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Недобросовісним набувачем є особа, яка на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знала або могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано у будь-якому випадку.

Для застосування приписів статті 387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем насамперед того факту, що позивач є власником нерухомого майна (титульним володільцем). Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Позов про витребування майна на підставі статті 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному володінні іншої особи, залишається право на це майно.

Відповідно до частин першої та третьої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Місцевий та апеляційний господарські суди: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права, встановивши, що позивач є єдиним законним власником спірного нерухомого майна на підставі чинного свідоцтва про право власності від 06.03.2006 № ЛР 0520, виданого на підставі чинного розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.03.2006 № 306, враховуючи, що процес вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради відбувався з порушенням вимог законодавства, у незаконний спосіб, що підтверджено відповідними судовими рішеннями; враховуючи очевидну обізнаність ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" про відсутність у ПП ВКФ "Папірус-М" (у яких керівниками є одна і та сама особа) як права власності на спірне нерухоме майно, так і законного права на його відчуження (передачу до статутного капіталу ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС"), у зв'язку з чим ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" є недобросовісним набувачем спірного майна; встановивши відсутність у ТОВ "Зіронька" права власності на спірне нерухоме майно та відсутність в останнього суб'єктивного матеріального права, на захист якого подано позов у даній справі, - дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову Ради про скасування свідоцтва про право власності ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" від 01.07.2015 № 39911316 та витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" даного нежитлового приміщення з передачею його на користь Львівської міської ради, і, водночас, відсутність підстав для задоволення позову третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Зіронька".

Посилання касатора на те, що об'єкт, на який видано свідоцтво про право власності від 01.07.2015 № 39911316 та об'єкт, на який видано свідоцтво про право власності від 06.03.2006 № ЛР 0520 є різними (у першому випадку це нежитлові приміщення, а у другому - це нежитлова будівля за однією і тією ж самою адресою), не знайшли свого підтвердження у розгляді справи попередніми судовими інстанціями. Різне позначення одного і того ж самого об'єкта не впливає на суть спору та на правильність його вирішення судами попередніх інстанцій. Крім того, касатор не врахував того, що реєстраційні номери на один і той самий об'єкт нерухомості не співпадають (не є однаковими) у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Щодо посилання касатора на необхідність призначення у даній справі судової експертизи, з метою ідентифікації спірних нежитлових приміщень, то Вищий господарський суд України зазначає, що експертиза призначається лише у разі дійної потреби у спеціальних знаннях, проте, з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, потреба у спеціальних знаннях у даній справі, у даному випадку, відсутня.

Інші доводи ТОВ "ЛЮБАВА ШАНС" не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті вцілому з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 у справі № 914/929/16 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮБАВА ШАНС" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець