донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.10.2017р. справа № 908/1202/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Татенко В. М., Стойка О. В., Чернота Л. Ф.
за участю представників сторін:
від прокуратури: від позивача:Комісар О. О. - за посвідченням не з'явився
від відповідача 1: від відповідача 2:не з'явився Качуренко Ю. Ю. - за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від29.08.2017р.
по справі№ 908/1202/17 (суддя Дроздова С. С.)
за позовомКерівника Бердянської місцевої прокуратури, м. Бердянськ, Запорізька область, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя
до відповідача 1 та відповідача 2 Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради, м. Бердянськ, Запорізька область Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
провизнання недійсним на майбутнє договору оренди нерухомого майна № 1 від 20.08.2015 та зобов'язання повернути нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Керівник Бердянської місцевої прокуратури, м. Бердянськ, Запорізька область, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Запорізької області до Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради, м. Бердянськ, Запорізька область (далі - Відповідач 1) та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя (далі - Відповідач 2) з позовом про визнання недійсним на майбутнє договору оренди нерухомого майна № 1 від 20.08.2015 та зобов'язання повернути нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.08.2017р. (повний текст підписано 01.09.2017р.) по справі № 908/1202/17 позовні вимоги Керівника Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - Запорізької обласної ради задоволено.

Визнано недійсним на майбутнє договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради № 1 від 20.08.2015р., укладений між Комунальним закладом "Бердянський медичний коледж" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6.

Зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_6, повернути Комунальному закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради нерухоме майно: нежитлові приміщення першого поверху будівлі, літера АА1А2аа1а2, загальною площею 16,2 кв.м, інв. № 10310001: № 110 - 4,4 кв.м, № 111 - 3,6 кв.м, № 112 - 8,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом їх звільнення.

Стягнуто з Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури суму 1' 600,00 грн судового збору.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури суму 1' 600,00 грн судового збору.

Відповідач 2, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2017р. по справі № 908/1202/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Керівнику Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - Запорізької обласної ради в повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки останнє ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що підприємницька діяльність орендаря пов'язана саме з наданням медичних послуг (згідно КВЕД 86.21 Загальна медична практика), що в повній мірі співпадає з медичним профілем навчального закладу, втім, зазначене, на думку апелянта не було враховано судом першої інстанції, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав доводи, викладені у відзиві № 1-98-8031-вих.17 від 29.09.2017р. на апеляційну скаргу, просив судову колегію залишити без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2017р. по справі № 908/1202/17, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, втім надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому просив скасувати спірне рішення, задовольнити скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та розглянути справу без участі Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради.

Представник відповідача 2 у судовому засідані підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у останній мотивів.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників позивача та відповідача 1, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду ухваленим з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Розпорядженням голови Запорізької обласної ради від 03.07.2015 р. № 125-св надано КЗ "Бердянський медичний коледж" ЗОР дозвіл бути орендодавцем нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 кв.м на заклад, площею 16,2 кв.м для розміщення суб'єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і провадить господарську діяльність з медичної практики (розміщення пункту забору біологічного матеріалу) строком на 2 роки 11 місяців з дня укладання договору оренди нерухомого майна.

20.08.2015 р. між Комунальним закладом "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради (орендодавець за договором, відповідач-1 у справі) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (орендар за договором, відповідач-2 у справі) укладений договір № 1 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі КЗ "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради (далі - договір № 1).

За умовами п. 1.1 розділу 1 вказаного договору "Предмет договору", орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області: нежитлові приміщення першого поверху будівлі, літера АА1А2аа1а2, загальною площею 16,2 кв.м, інв. № 10310001: № 110 - 4,4 кв.м, № 111 - 3,6 кв.м, № 112 - 8,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває на балансі Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради.

Згідно п. 1.3 договору призначення приміщення (майна): розміщення суб'єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і провадить господарську діяльність з медичної практики (розміщення пункту забору біологічного матеріалу).

Вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього договору та акта приймання-передачі вказаного майна (п. 2.1).

Пунктом 10.1 договору зазначено, що договір укладений строком на два роки одинадцять місяців та діє з 20.08.2015 р. по 20.07.2018 р. включно.

20.08.2015 р. між орендодавцем та орендарем підписаний акт прийому-передачі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, переданого в оренду ФОП ОСОБА_6

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 83552411 від 28.03.2017 р. комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 належать Територіальній громаді сіл, селиш, міст Запорізької області на праві комунальної власності.

Відповідно до державного акту ІІ-ЗП 001001 на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 03.09.2001 р., правокористувачем земельної ділянки площею 0,3735 га за адресою: АДРЕСА_1 є Комунальний заклад "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради, власник: Територіальна громада сіл, селиш, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради. Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, для розміщення і обслуговування учбових корпусів.

Судом першої інстанції встановлено, що вказане вище нерухоме майно: комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 використовується для навчального процесу та його балансоутримувачем є Комунальний заклад "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради.

Ухвалюючи спірне рішення у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, оскільки спірне майно передано в оренду для здійснення господарської діяльності з медичної практики (розміщення пункту забору біологічного матеріалу), тоді як вимогами чинного законодавства передбачено, що спірне орендоване приміщення є об'єктом освіти і не може використовуватися не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимоги Керівника Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - Запорізької обласної ради до Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання недійсним на майбутнє договору оренди нерухомого майна № 1 від 20.08.2015 та зобов'язання повернути нерухоме майно.

Підставою позову, з посиланням на частину 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частину 5 статті 63 Закону України "Про освіту", визначено незаконну передачу в оренду приміщень державного навчального закладу для здійснення діяльності, що не пов'язана з навчально-виховним процесом.

Відповідно до приписів частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 названого Кодексу встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як роз'яснено у пункті 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про освіту" (у редакції дійсній на час укладення договору оренди спірних приміщень) визначено, що заклади освіти, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного закладу освіти.

Статтею 61 цього ж Закону встановлено, що фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

При цьому, частиною 1 статті 63 зазначеного Закону передбачено, що матеріально-технічна база закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством, а в частині 5 цієї статті встановлено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

З вказаної норми права вбачається, що об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог частини 5 статті 63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Частиною 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (редакція якої була дійсна на момент укладення оспорюваного договору) передбачено, що загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації, крім іншого, і об'єкти освіти.

З огляду на той факт, що спірні орендовані приміщення на момент укладення договору перебували на балансі Комунального закладу "Бердянський медичний коледж" Запорізької обласної ради, яке є об'єктом освіти і, відповідно до статті 63 Закону України "Про освіту", не можуть використовуватися не за призначенням, а можуть бути передані в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом, визнається правомірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов'язаною з навчально-виховним процесом.

Місцевим господарським судом встановлено, що умови договору оренди не містять положень про взаємовідносини сторін спірного договору оренди з питань навчально-виховного процесу щодо надання учням та педагогічному складу безкоштовних чи пільгових медичних послуг.

Так, спірні приміщення передані в оренду відповідачу 2 для розміщення суб'єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і провадить здійснення господарської діяльності з медичної практики (розміщення пункту забору біологічного матеріалу), тобто суто в цілях підприємницької діяльності орендаря, не пов'язаної з навчально-виховним процесом та не з метою надання безоплатних медичних послуг учням та педагогічним працівникам навчального закладу.

Відтак, встановивши, що спірні приміщення передані в оренду відповідачу 2 в оренду всупереч забороні, встановленій чинним на той момент законодавством, є правильним висновок суду першої інстанції про невідповідність оспорюваного договору вимогам закону, внаслідок чого він підлягає визнанню недійсним.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2017р. по справі № 908/1202/17 - без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. В. Стойка

Л. Ф. Чернота

Надруковано примірників:

1 - прокуратурі;

1 - позивачу;

1 - відповідачу 1;

1 - відповідачу 2;

1 - до справи;

1 - ГСЗО;

Логвіненко І. Г.

тел.: 702-01-54