РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2017Справа №910/6724/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ГАЗ БАНК"

про стягнення 1 667 054,60 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Незвицька Г.С., довіреність №169 від 24.05.2017

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ГАЗ БАНК" про стягнення 1 667 054,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6724/17 та призначено до розгляду на 05.06.2017.

30.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано документи на вимогу ухвали суду.

Ухвалою суду від 06.06.2017 розгляд справи відкладено на 10.07.2017.

10.07.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 10.07.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 10.07.2017 розгляд справи відкладено на 07.08.2017.

07.08.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.08.2017 призначено розгляд справи на 08.09.2017.

В судове засідання 08.09.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та довідку щодо ціни позову, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 08.09.2017 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 08.09.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.09.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 між позивачем, як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено Договір №25-11-16/2 поставки (купівлі-продажу) нафтопродуктів, скрапленого газу пропан-бутан, продавець зобов'язується постачати та передавати у власність покупця нафтопродукти, скраплений газ пропан-бутан, а покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його вартість на умовах Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна товару, що передається у власність покупця узгоджується сторонами та зазначається в накладних на товар та рахунках, що є невід'ємною частиною Договору.

Сторонами домовлено, що оплата за Договором здійснюється покупцем шляхом внесення ним попередньої оплати вартості товару згідно виставленого рахунку-фактури продавця. ( п. 4.1 Договору)

Згідно п. 5.5 Договору приймання-передача товара та перехід права власності здійснюється в пункті поставки товару, зазначеної у відповідних специфікаціях/додатках ( в товарно-транспортних накладних, або в актах приймання-передачі, або у видаткових накладних тощо), з оформленням відповідного акту прийому-передачі або видаткової накладної. Для отримання товару та всіх товаросупровідних документів представник покупця зобов'язаний надати представнику продавця, належним чином оформлену довіреність.

Відповідно до п. 5.8 Договору, за результатами поставки партії товару, сторонами підписується відповідний Акт приймання-передачі товара або видаткова накладна або товарно-транспортна накладна. Зобов'язання по складанню акту приймання-передачі товара або видаткова накладна або товарно-транспортної накладної лежить на продавцеві, якщо сторонами не домовлено інше.

Позивач зазначив, що виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та продав відповідачеві товару на загальну суму 1745695,30 грн.. проте відповідачем було порушено взяті на себе зобов'язання оскільки відповідачем оплату за отриманий товар здійснено частково в розмірі 78640,70 грн., в зв'язку із чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 1673324,60 грн.

01.03.2017 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №81. Відповідачем на рахунок позивача було сплачено 6270 грн.

Позивач зазначив, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 1667054,60 грн.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору №25-11-16/2 поставки (купівлі-продажу) нафтопродуктів, скрапленого газу пропан-бутан свідчать про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки, а тому саме він та відповідні положення статей параграфів 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) та параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначають права та обов'язки сторін зі здійснення передбаченої договором поставки товару та її оплати.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1667054,60 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2 Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ГАЗ БАНК» (01014, м. Київ, провулок Бастіонний, будинок 9, ідентифікаційний номер 40561346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ ПЛЮС» (36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 35, ідентифікаційний номер 36396839) основну заборгованість у розмірі 1667054 (один мільйон шістсот шістдесят сім тисяч п'ятдесят чотири) грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 25005 (двадцять п'ять тисяч п'ять) грн. 82 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.2017

Суддя Мельник В.І.