КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа№ 910/22257/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Бондаренко О.В. за довіреністю від 25.09.2017;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля")

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017

у справі № 910/22257/16 (суддя І.І. Борисенко)

за позовом Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарская"

про розірвання договору про спільну діяльність

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/22257/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/22257/16 скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") у справі №910/22257/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.07.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") було відкладено до 14.08.2017.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") було прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") було відкладено до 13.09.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") було відкладено до 27.09.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 27.09.2017 з'явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача не скористалась своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

20 квітня 2005 між Державним підприємством "Державна вугільна коксівна компанія" (учасник № 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Донецьке вугільне паливо" (учасник № 2) укладено договір № 1 спільної діяльності (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору учасники цього договору зобов'язуються шляхом об'єднання майна і зусиль спільно діяти у сфері переробки і збагачення рядового вугілля з метою елективного використання потенціалу і підвищення результатів фінансово-господарської діяльності учасників цього договору.

Відповідно до додаткової угоди б/н до договору спільної діяльності від 01.06.2005, у зв'язку з реорганізацією учасника №1, учасником спільної діяльності стає його правонаступник - Державне підприємство "Красноармійськвугілля".

Відповідно до додаткової угоди від 09.02.2012 до договору спільної діяльності, учасником № 2, замість ТОВ ПК "Донецька вугільна компанія" стало ТОВ "Група ТВР", до якого перейшли всі права та обов'язки попереднього учасника.

19.08.2015 був укладений договір про заміну сторони у зобов'язання (до Договору № 1 від 20.04.2005 р. спільної діяльності), відповідно до умов якого замість ТОВ "Група ТВР" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарская",

26.08.2015 між позивачем та відповідачем на підставі договору від 19.08.2015 була укладена додаткова угода до договору спільної діяльності №1 від 20.04.2005, якою фактично була здійснена заміна учасника 2, і до відповідача перешли усі права та обов'язки учасника 2 за договором спільної діяльності №1 від 20.04.2005.

Відповідно до п. 10.1 Договору в редакції додаткової угоди від 05.12.2007 до договору №1 спільної діяльності від 20.04.2005 договір вступає в силу з дати його підписання обома учасниками договору і діє до 31.12.2025.

26.08.2016 закінчився термін довіреності № 6 від 19.08.2015р., яка була видана ДП "Красноармійськвугілля", як учасником №1, ТОВ "Збагачувальна фабрика "Богучарська" учаснику № 2, на здійснення загального керівництва спільною діяльністю та здійснення всіх пов'язаних з цим юридичних дій.

Позивач листом від 31.08.2016 №1-513 письмово повідомив відповідача про те, що продовження дії довіреності на ведення спільних справ видано не буде, у зв'язку порушенням відповідачем умов договору спільної діяльності, і просив вважати, що 01.09.2016 є дата припинення (розірвання) договору спільної діяльності № 1 від 20.04.2005р. та просив повернути державне майно з користування та здійснити взаємні розрахунки за результатами припинення спільної діяльності.

Так, в обґрунтування невиконання відповідачем зобов'язань Позивач посилається на те, що на його пропозиції, викладені у листах №433 від 19.10.2016, №1-635 від 25.10.2016 щодо прибуття для участі у спільних нарадах Відповідач відмовлявся брати у них участь.

Разом з тим, листом від 24.10.2016 відповідач повідомив позивача про те, що в порушення умов п. 2.1.1 Договору протягом звітного за ініціативою позивача не було проведено жодної спільної консультації та семінару для обговорення спільно діяльності. При цьому, запропонував підготовити календарний план проведення спільних консультації та семінарів, завчасно повідомляти дату та надсилати план проведення чергового заходу.

В матеріалах справи позивачем надано лист від 23.08.2016 за вих. № 1-497 направлений Директору ТОВ "ЗФ "Богучарская" в якому позивач зазначає, що надати вичерпну інформацію щодо виконання договору про спільну діяльність ДП "Красноармійськвугілля" не має можливості, у зв'язку з тим, що відповідачем порушуються виконання пунктів 4.7,4.8 договору №1 спільної діяльності від 20.04.2005.

Крім того, позивач в зазначеному листі просить відповідача в строк до 31.08.2016 надати повний звіт про результати роботи спільної діяльності з додаванням усіх підтверджувальних документів, а також інформацію про здійснення відповідачем дій з управління спільною діяльністю з підтвердженням погодження цих дій з боку позивача.

Крім того, позивач 31.08.2016 направив відповідачу лист про припинення в порядку ст. 611, 615 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) своїх зобов'язань за цим договором та розірвання договору з 01.09.2016 внаслідок систематичних порушень з боку відповідача.

31.08.2016 була направлена претензія за вих. № 02-72 про стягнення суми основного боргу - 5091492,41 грн. та суми штрафних санкцій 880828, 19грн., разом 5972320, 06 грн.

05.09.2016 направлена претензія № 1-524 про повернення збагаченого вугілля, а саме вугільного концентрату ГО-100-7950 тон та рядового вугілля ГР -3615 тон залишковою вартістю 13512529, 88 грн.

Водночас, в матеріалах справи також міститься лист відповідача від 02.09.2016р, який направлений позивачу за вих. № 46, в якому відповідач просить позивача у найкоротший термін видати довіреність на здійснення загального керівництва спільною діяльністю, здійснення всіх необхідних юридичних дій, здійснення усіх фінансових операцій, укладення договорів в інтересах спільної діяльності та інших, передбачених умовами Договору, на ім'я директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарська" Кардаш - Олександрова Олега Анатолійовича.

У відповідь на вказаний лист позивач листом за вих. №1-537 від 09.09.2016 повідомив відповідача, що згідно з п.5.3 договору здійснення відповідачем функцій з управління спільною діяльністю може здійснюватися виключно на підставі виданої ДП "Красноармійськвугілля" довіреністю. Термін виданої Вам довіреності № 6 від 26.08.2015р. закінчився 26.08.2016р., а численні порушення відповідачем своїх зобов'язань та фактична неможливість внаслідок цих порушень ефективної співпраці унеможливлюють видачу нової довіреності.

Зобов'язання учасника-1 визначені розділом 3 Договору про спільну діяльність. Зобов'язання учасника-2 визначені розділом 4 договору про спільну діяльність.

Керівництво спільною діяльністю, а також ведення спільних справ здійснюється спільно учасниками Договору або одним із учасників на підставі довіреності, виданої іншим учасником договору для представництва його інтересів. Учасник, якому за довіреністю іншого учасника надано право ведення спільної діяльності, здійснює керівництво спільною діяльністю в межах наданих повноважень згідно рішень, прийнятих на спільних нарадах представників учасників або шляхом опитування за телефоном або факсом. Усі фінансові операції зі спільної діяльності, учасники здійснюють через поточний рахунок спільної діяльності, відкритий учасником 2 в банківській установі. Підставою для здійснення фінансових операцій є платіжні документи, затверджені обома учасниками та подані до банківської установи (розділ 5 в редакції додаткової угоди від 24.01.2013 ).

Доказів повного ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків передбачених договором матеріали справи не містять. Окрім того, відповідач ініціював питання про затвердження календарного графіку проведення таких заходів і повідомляв позивача про значну віддаленість потужностей та офісних приміщень відповідача, що є поважною причиною для отримання завчасних повідомлень про проведення спільних заходів учасників спільної діяльності.

При чому за відсутності видачі позивачем відповідачу нової довіреності на здійснення загального керівництва спільною діяльністю та здійснення всіх пов'язаних з цим юридичних дій, відповідач позбавлений можливості виконувати функції з управління спільною діяльністю, тому посилання позивача в цій частині є безпідставним.

Позивач у додаткових обґрунтуваннях позовних вимог вказує, що порушення відповідачем умов договору про узгодження дій та планів діяльності з іншим учасником та приховування ним результатів самостійної діяльності з використанням майна позивача є істотним порушенням договору про спільну діяльність, так як фактично в результаті невиконання умов договору відповідачем, взагалі виключає можливість здійснення спільної діяльності. Окрім того, посилається на використання власного поточного рахунку, замість рахунку спільної діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-75цс13 оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Як було зазначено раніше, згідно з п.1.1 Договору про спільну діяльність від 20.04.2005, учасники цього договору зобов'язуються шляхом об'єднання майна і зусиль спільно діяти у сфері переробки і збагачення рядового вугілля з метою ефективного використання потенціалу і підвищення результатів фінансово-господарської діяльності учасників цього договору.

Вочевидь, що укладаючи 20.04.2005 договір про спільну діяльність, його сторони ставили за мету діяльність у сфері переробки і збагачення рядового вугілля.

Розуміння мети і, відповідно, того на що розраховував Позивач при укладанні Договору №1, дає крім тексту договору ще й Програма робіт спільної діяльності, яка є додатком до Договору №1 від 20.04.2005 .

Зміст Програми вказує на те, що до укладання Договору власна технологічна схема збагачення рядового вугілля шахти ім. Г.М.Димитрова, внаслідок застарілого обладнання, мала ряд недоліків, які не дозволяли досягати певного результату та належної якості збагачення рядового вугілля.

Виконання Програми, за рахунок власних коштів Учасника 2 у спільній діяльності, передбачало створення сучасного комплексу із збагачення вугілля та запровадження нових технологій.

Відтак, суду не доведено істотного порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором. Зобов'язання Відповідача за Договором, як участь у проведенні нарад, надання інформації та інше, на що вказує Позивач та їх невиконання само по собі, не впливає на досягнення кінцевої мети спільної діяльності.

Одночасно суд вказує, що порушення норм законодавства України щодо поводження з відходами або користування державним майном не є підставою для розірвання досліджуваного договору про спільну діяльність.

Окрім того, суду не доведено завдання позивачу шкоди та її розмір.

Більш того Закон встановлює, що крім її наявності, шкода повинна впливати на неможливість отримання стороною того, на що вона розраховувала, тобто робити мету, з якою укладався договір, неможливою та недосяжною. Однак такого впливу, як і самої шкоди, Позивачем суду не доведено.

Отже, доводи Позивача не вказують на позбавлення його значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору, та на шкоду, внаслідок якої виникло таке позбавлення.

Також судом не береться до уваги посилання позивача на недотриманий прибуток за 2016 рік як істотне порушення умов договору, виходячи з наступного.

Позивач вказує, що недоотриманий ним прибуток за 2016 рік, який складає 15%, дорівнює 2 175 250 грн. Крім того, Позивач вказує на витрати, які він поніс у зв'язку із збагаченням вугілля на інших збагачувальних фабриках, у сумі 30 349 000 грн. та 1 428 000 грн., які сплачені за збагачення вугілля та його віддалене перевезення.

Проте, недоотриманий прибуток Позивач розраховує виходячи не з фактично отриманого прибутку, а з розрахункового, що базується на проектній потужності устаткування.

Позивач вказує, що ним у 2016 році на ЦОФ "Комсомольська" було збагачено 531,4 тис. тон вугілля. При цьому, на адресу Відповідача ним протягом 2016 вугілля на збагачення не передавалось, зворотного позивачем не доведено.

Тобто, недоотриманий прибуток і зайві витрати, якими позивач доводить завдання істотної шкоди, ставляться в залежність від дій самого позивача, який відмовлявся постачати вугілля на збагачення Відповідачу та у зв'язку з цим робить зайві втрати на віддалене перевезення вугілля.

Позаяк суд вказує, що метою Договору про спільну діяльність є спільна діяльність у сфері переробки і збагачення рядового вугілля з метою ефективного використання потенціалу і підвищення результатів фінансово-господарської діяльності Учасників.

Крім того, припущення позивача про порушення відповідачем норм екологічного законодавства не стосується даних позовних вимог і виходить за їх межі.

Отже, позивачем не надано достатніх та обґрунтованих доказів, що підтверджують порушення відповідачем істотних умов договору, і може бути підставою для розірвання договору №1 про спільну діяльність від 20.04.2005.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/22257/16.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Мирноградвугілля" ("Красноармійськвугілля") на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/22257/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/22257/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/22257/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Н.Ф. Калатай