ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Справа № 916/3635/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. - головуючий, судді Палій В.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Іллічівськ Одеської області,

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017

зі справи № 916/3635/16

за позовом Анімаккорд Лтд (Animaccord LTD; далі - Компанія), Республіка Кіпр,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Підприємець)

про стягнення 32 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Підприємця 32 000 грн. компенсації за порушення його майнових авторських прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на приписи статей 201,421, 423, 424, 426, 431, 423, 438, 439, 440, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 1, 7-9, 14, 15, 17, 50-53 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792) мотивовано порушенням майнових прав позивача на персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1" шляхом незаконного розповсюдження товару - "Кошелек", який містить малюнок із зображенням названого персонажу, яке (зображення) є самостійною складовою аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.03.2017 (суддя Малярчук І.А.) у задоволенні позову відмовлено. Прийняте місцевим судом рішення з посиланням на приписи статей 418, 426, 435, 440, 441, 443 ЦК України та статей 1, 8, 9, 15, 52 Закону № 3792 мотивовано недоведенням позивачем факту розповсюдження спірного товару відповідачем.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 (колегія суддів у складі: Лашин В.В. - головуючий суддя, судді Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.) рішення місцевого суду зі справи скасовано та позовні вимоги задоволено. Постанову апеляційного суду з посиланням на приписи статей 11, 13, 16, 307, 308, 440, 432, 443, ЦК України та статей 1, 9, 32, 52 Закону № 3792 мотивовано порушенням Підприємцем майнових авторських прав позивача та наявністю підстав для стягнення компенсації у визначеній позивачем сумі.

У касаційній скарзі Підприємець просить Вищий господарський суд України згадану постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати внаслідок її прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, а рішення місцевого суду зі справи залишити в силі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Представники Компанії та Підприємця у судове засідання не з'явилися.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим судом у справі встановлено, що:

- 10.12.2014 на підставі договору № ММ-2, укладеного товариством з обмеженою відповідальністю "Маша та Ведмідь" (правовласник; далі - Товариство) і Компанією (набувач), Товариство передало Компанії виключні права на аудіовізуальні твори - анімаційні серіали "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (далі - Договір), про що сторонами складено та підписано додаток № 1 до Договору, акт передачі прав від 01.01.2015 № 1;

- відповідно до пункту 1.3 Договору правовласник заявляє та гарантує, що він є єдиним власником виключного права на аудіовізуальні твори та, що після передачі/відчуження за актами передачі прав чи актами приймання-передачі виключне право на аудіовізуальні твори не буде закладено, не перебуває під арештом та не буде обтяжено жодними іншими зобов'язаннями чи будь-якими іншими інтересами будь-якого характеру;

- згідно з пунктом 1.7.1 Договору до набувача переходять права правовласника, що є ліцензіаром за усіма діючим ліцензійним договорами (перерахованими у відповідному додатку до Договору), укладеними правовласником стосовно аудіовізуальних творів, право на які підлягає передачі за цим Договором. Правовласник зобов'язується у найкоротший строк повідомити усі компанії-ліцензіати в письмовій формі про передачу своїх прав за діючими ліцензійними договорами;

- пунктом 4.1 Договору визначено, що одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі елементи та об'єкти аудіовізуальних творів, що охороняються, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3", графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані елементи та об'єкти безпосередньо у додатках до цього Договору;

- відповідно до пункту 7.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом усього строку дії виключного права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації строку дії виключного права за застосованим правом;

- додатком № 1 до Договору сторони узгодили основні ідентифікуючі характеристики серій аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_2" і "ІНФОРМАЦІЯ_3", права на які підлягають відчуженню відповідно до Договору;

- 03.01.2016 представником позивача у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_4", який розташований за адресою: АДРЕСА_1, виявлено один окремий випадок незаконного розповсюдження товару із зображенням частин аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_2", які є об'єктом інтелектуальної власності, виключні права на який належать позивачу, що підтверджується розрахунковою квитанцію від 11.11.2016 (далі - Квитанція), DVD - диском із відеозаписом від 11.11.2016 та товаром - гаманець;

- Підприємець зазначає, що касир, зафіксований на відео, не є його найманим працівником згідно з трудовим договором від 01.08.2015;

- приміщенням по АДРЕСА_1 відповідач користується на підставі договору оренди від 01.11.2015, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Троянда";

- за результатами перегляду відеозапису в судовому засіданні, що відбулося 15.03.2017, встановлено, що на 11-12 секунді від початку запису на ньому зафіксовано, імовірно, покупця, на 22 секунді від початку відеозапису зафіксовано касира, у т.ч. його обличчя;

- процес відеозйомки може суттєво порушувати певні особисті немайнові права фізичних осіб - відвідувача магазину та касира, і подана позивачем відеофіксація від 11.11.2016 як доказ не є належним;

- відповідно до Квитанції у відповідача було придбано представником позивача "Кошелек" вартістю 11,50 грн.;

- Квитанція підписана особою без зазначення прізвища, підпис засвідчено печаткою відповідача, реквізити Квитанції, зазначені в її верхній частині, стосуються відповідача; іншої інформації названа Квитанція не містить;

- доданий Компанією до позову гаманець містить, зокрема, артикул № 240, виробник: Ningbo Johnshen Stationary Co., КНР, дата виготовлення: березень 2012, а Квитанція не містить відповідних даних про гаманець, доданий Компанією до позову.

Разом з тим апеляційним судом додатково встановлено, що:

- у структурі придбаного гаманця міститься зображення персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_2";

- позивач не надавав відповідачеві дозволу на використання ні самого аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_2", ні його частин; між сторонами спору не укладалось жодних договорів на використання зображення зазначеного персонажу;

- факт незаконного продажу товару із зображеннями "ІНФОРМАЦІЯ_1" підтверджується Квитанцією та відеофіксацією;

- у Квитанції зазначена адреса: АДРЕСА_1, за якою Підприємець здійснює господарську діяльність, про що свідчить й договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2015;

- Квитанція відповідає встановленим реквізитам, містить дані про місцезнаходження суб'єкта господарювання, його назву та його організаційно-правову форму, ідентифікаційний код, податковий номер, назву товару, його вартість і сплачені кошти та скріплена печаткою Підприємця;

- відеофіксація підтверджує факт придбання контрафактного товару в магазині відповідача та не містить конфіденційної інформації щодо зображених в ній осіб;

- стягненню підлягає 32 000 грн. компенсації, заявленої позивачем.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Компанії компенсації за порушення його майнових авторських прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2".

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону № 3792: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Суд апеляційної інстанції, на відміну від місцевого господарського суду, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дав необхідну оцінку, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, встановивши, що виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" та його складові частини належать Компанії, тоді як з боку Підприємця мало місце використання зображення персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" шляхом продажу відповідного товару з таким зображенням за відсутності необхідного дозволу позивача, дійшов обґрунтованого висновку щодо порушення відповідачем майнових авторських прав позивача, а тому й правомірно задовольнив позов у визначеній позивачем сумі.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваній постанові апеляційного суду. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 зі справи № 916/3635/16 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій

Суддя В.Селіваненко