ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 911/2610/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», м.Біла Церква

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Долівенко», м.Біла Церква

про стягнення 18151,26 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

Відповідача не зявився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долівенко» про стягнення 18151,26 грн.

Провадження у справі № 911/2610/17 порушено ухвалою від 01.09.2017 року та призначено справу до розгляду на 19.09.2017 року.

В судовому засіданні 19.09.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 19.09.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомленими про судове засідання та те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, пункт 4 частини третьої 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 12.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОЛІВЕНКО» (далі - відповідач) було укладено господарський договір № 9278 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах та відповідної якості, а відповідач зобов'язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених Договором.

У відповідності до п.п. 5.5.20, 5.5.21 Договору відповідач має забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин, визначених Додатком № 3 до Договору, а також виключити можливість скиду стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 4.5 Договору № 9278 встановлено, що у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку із застосуванням коефіцієнта кратності у відповідності до вимог «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква», затверджених рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 424 від 25.12.2013 року (далі - місцеві Правила приймання стічних вод).

У відповідності до п. 2.1. місцевих Правил приймання стічних вод Водоканал має право контролювати якість стічних вод шляхом здійснення раптового відбору проб стічних вод, що скидаються Підприємствами до системи каналізації міста, а також предявляти Підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень.

Аналогічні права та обовязки сторін наведені в положеннях Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Держбуду України 19.02.2002 року № 37 (далі - Правила приймання стічних вод).

Згідно з п. 8.12.3 місцевих Правил приймання стічних вод відбір проб виконується представниками Водоканалу в присутності уповноваженого представника Підприємства, що фіксується в акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представники Підприємства. Акт складається у двох примірниках.

У разі неявки уповноваженого представника Підприємства або при його відмові підписати акт, останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника Підприємства, який відмовився підписати акт.

Згідно з п.п. 7.8, 7.9. Правил приймання стічних вод (п.п. 8.8., 8.9. місцевих Правил приймання стічних вод) при відмові Підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на територію Підприємства (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у відборі проб з боку представників Підприємства, Водоканал виставляє Підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк = 5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинене дане порушення. У разі неявки уповноваженого представника Підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника абонента, який відмовився підписати акт.

Також, пунктом 2.4.12 місцевих Правил приймання стічних вод визначено, що Підприємство зобовязане визначити наказом по Підприємству щонайменше двох представників Підприємства, уповноважених представляти Підприємство при здійсненні працівниками Водоканалу відбору проб стічних вод із контрольного (-их) колодязя (-ів) Підприємства.

18 та 19 жовтня 2016 року працівниками ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА», на підставі п. 2.1. Правил приймання стічних вод, п.п. 2.1.3, 2.2.4, місцевих Правил приймання стічних вод, було здійснено спробу проведення відбору проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються відповідачем зі стічними водами в каналізаційну мережу м. Біла Церква з обєктів по вулиці Леваневського, 17а та вулиці Пушкінська, 47а.

Позивач зазначає, що представників ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» не було допущено відповідачем на територію обєкта для відбору проб стічних вод (протягом 30 хвилин), не надано відомостей про відповідальних працівників Підприємства, уповноважених представляти Підприємство при здійсненні працівниками Водоканалу відбору проб стічних вод, присутні під час перевірки невстановлені особи відповідача відмовились підписувати акт відбору проб.

Факсограмами № 1-04/08-2673 від 20.10.2016 року та № 1-4/08-2690 від 21.10.2016 року позивач повідомив відповідача про проведення нарахувань за наднормативний скид забруднюючих речовин з обєктів відповідача по вулиці Леваневського, 17а та вулиці Пушкінська, 47а із застосуванням коефіцієнту кратності Кк = 5 у звязку із створенням перешкод представникам Водоканалу у проведенні відбору проб стічних вод.

Згідно з п. 3.7. Договору № 9278 від 01.07.2013 року кількість стічних вод, що надходить до каналізаційних мереж, визначається за обсягом води, використаної споживачем з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, або згідно показників приладів обліку стічних вод, опломбованих і зареєстрованих виконавцем.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. Договору № 9278 від 01.07.2013 року кількість холодної води, що поставляється на обєкти споживача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на межі балансової належності мереж споживача та виконавця опломбованих і зареєстрованих виконавцем. Зняття показників приладів обліку здійснюється представником виконавця в присутності споживача або самим споживачем.

Згідно актів зняття показників приладів обліку за жовтень 2016 року обєктами відповідача розташованими у м. Біла Церква за адресами по вул. Леваневського, 17а було спожито 68 куб.м холодної води, по вул. Пушкінська, 47а було спожито 655 куб.м холодної води.

Оскільки, прилади обліку стічних вод на каналізаційних випусках обєктів відповідача за адресами м. Біла Церква, вул. Леваневського, 17а та вул. Пушкінська 47а відсутні, обсяг спожитих цими обєктами послуг водовідведення відповідає обсягу спожитих ними за жовтень 2016 року послуг централізованого постачання холодної води та в загальному становить 723 куб.м.

За наслідками проведеної перевірки та встановлених обставин, позивач провів нарахування плати за скид наднормативно забруднених стічних вод до міських каналізаційних мереж обєктами відповідача (вул. Леваневського, 17а та вул. Пушкінська 47а) у жовтні 2016 року згідно вимог пункту 7.9 Правил приймання стічних вод (п. 8.9 місцевих Правил приймання стічних вод) із застосуванням коефіцієнта кратності Кк = 5.

Згідно з розрахунком розмір плати за скид наднормативних забруднень обєктами відповідача за жовтень 2016 року склав 15 898,78 грн. з ПДВ.

10.03.2017 року на адресу відповідача разом із супровідним листом втретє було направлено розрахунок плати за скид наднормативних забруднень, а також рахунок № 88 від 28.10.2016 року який, у відповідності до приписів п. 8.12.22 місцевих Правил приймання стічних вод, мав бути оплачений протягом 10 днів після його отримання.

У встановлений законом термін відповідач рахунку № 88 від 28.10.2016 року не оплатив. Враховуючи відсутність оплати рахунку за скид наднормативних забруднень у визначений строк, а також вимоги пункту 7.10. Правил приймання стічних вод, позивач 03.04.2017 року направив на адресу відповідача претензію № 1-04/09-766, якою вимагав здійснити оплату рахунку № 88 від 28.10.2016 року за скид наднормативних забруднень до міської каналізації у сумі 15 898,78 грн. у термін, передбачений чинним законодавством для розгляду претензій. Однак, відповідні вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Несплата рахунку за наднормативне забруднення стічних вод, що скидаються до міської каналізаційної мережі свідчить про те, що відповідач порушує умови господарського Договору №9278 від 12.08.2013 року.

Крім того, згідно з п.п. 2 п. 6.1. Договору № 9278 від 12.08.2013 року за несвоєчасну оплату споживачем наданих послуг позивач має право нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в розрахунковий період, від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Розрахунок пені додається до позовної заяви.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У звязку з чим, враховуючи несплату виставленого рахунку, позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання відповідного грошового зобовязання 1 469,66 грн. пені та 171,18 грн. 3% річних.

Відповідач в ході розгляду спору наведені в позові обставини не заперечив та не спростував, не надав доказів оплати виставленого позивачем рахунку № 88 від 28.10.2016 року за скид наднормативних забруднень до міської каналізації у сумі 15 898,78 грн.

Як визначено п. 4.5. Договору, у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку (із застосуванням коефіцієнта кратності відповідно до «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква».

Таким чином, виставлений позивачем рахунок № 88 від 28.10.2016 року за скид наднормативних забруднень до міської каналізації у сумі 15 898,78 грн. підпадає під дію п. 4.5. Договору і такий рахунок стосується оплати за послуги водовідведення у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» його дія поширюється на всі субєкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані обєкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується основна заборгованість відповідача в сумі 15 898,78 грн. у звязку з несвоєчасною оплатою рахунку № 88 від 28.10.2016 року за скид наднормативних забруднень до міської каналізації.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована на прострочену суму за період фактичного прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що відповідає вимогам ст. 549 Цивільного кодексу України, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та п. 6.1. Договору.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з чим, вимоги позивача про стягнення 1 469,66 грн. пені та 171,18 грн. 3% річних відповідають фактичним обставинам справи, є правомірними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долівенко» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Пушкінська, 47а, код 37865691) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 24, код 38010130) 15 898,78 грн. заборгованості, 1 469,66 грн. пені, 171,18 грн. 3% річних та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 10.10.2017 р.