ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р.Справа № 922/2640/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін тех", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Кощавка І.А. за дов. б/н від 14.03.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клін тех", м. Київ (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №01-06/2012 від 01.06.2012 р. в розмірі 57904,40 грн., неустойки - 2607,82 грн., трьох відсотків річних - 227,00 грн. та інфляційних втрат - 1057,27 грн. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем обов'язку щодо проведення вчасно та в повному обсязі оплати за надані позивачем послуги за актом надання послуг №58 від 30.04.2017 р. на суму 24845,17 грн., за актом надання послуг №98 від 30.04.2017 р. на суму в 24845,17 грн. та за актом надання послуг №125 від 13.06.2017 р. на суму 12333,64 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи неодноразово відкладався з метою забезпечення процесуальних прав сторін та повного і всебічного встановлення обставин по справі.

02.10.2017 р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшло клопотання (вх. №32129) про розгляд проведення судового засідання без участі представника позивача за наявними матеріалами справи.

Також, позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог (вх. №32130 від 02.10.2017 р.) на 45570,76 грн. - суму погашеної заборгованості після звернення з позовом до суду.

Згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України та зазначені в цій постанові.

Розглядаючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з відсутністю доказів її направлення відповідачу.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 03.10.2017 р. за вх. №32315, надав додаткові пояснення в яких вказував на докази направлення позивачу листа з додатковою угодою №1 від 23.12.2017 р. та просив суд зобов'язати позивача надати до суду вказану додаткову угоду.

Однак, враховуючи, що судом вже було 22.09.2017 р. задоволено клопотання ПАТ «Термолайф» про витребування доказів (вх. 26890 від 18.08.2017 р.) та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Клін тех» надати до суду додаткову угоду №1 від 23.12.2016 р. до договору №ТУ/КТ-01-06/2012-пор від 16.02.2016 р. і отримано відповідь від ТОВ «Клін тех» про те, що дана угода не була підписана позивачем. Вказане свідчить про недосягнення згоди між сторонами щодо умов додаткової угоди та виключає можливість застосування її положень до спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення на заяву про зменшення позовних вимог (вх. №32343 від 03.10.2017 р.), проти задоволення позову заперечував.

Позивач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки і подання доказів, викладення своїх доводів та обґрунтувань, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені усі належні умови для учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

01.06.2012 р. між ТОВ «Клін тех» та ПрАТ «Термолайф» було укладено договір про надання послуг №01-06/2012 (надалі - Договір), за умовами якого виконавець (позивач) зобов'язався виконувати щоденне прибирання адміністративних та виробничих приміщень замовника (відповідача), які знаходяться за адресою: місто Харків, Карачівське Шосе 44, а замовник зобов'язався прийняти і своєчасно оплатити проведені виконавцем роботи.

Строк дії укладеного сторонами договору було закріплено в розділі 6.

Так, строк його дії становив з 01.06.2012 р. по 01.06.2013 р. з автоматичною пролонгацією на кожен наступний рік, якщо не надійшла письмова заява однієї зі сторін про його розірвання за один місяць до закінчення строку вказаного в п. 6.1 Договору.

Відповідно до п.2.3.2 Договору замовник зобов'язаний своєчасно оплатити рахунки виконавця за виконані послуги (роботи), підписувати Акти здачі-приймання робіт.

За умовами п. 3.2. Договору вартість робіт по Договору у формі щомісячної оплати складає 16496,93 грн., НДС - 3299,39 грн. Загальна вартість робіт на місяць з НДС становить 19796,32 грн. Додатковою угодою №2 від 22.08.2016 р. даний пункт договору було викладено в нові редакції, із зазначенням нової вартості робіт. За п. 8.4 ціна договору може корегуватися сторонами з урахуванням фактичного об'єму виконаних робіт.

Оплата робіт замовником проводиться протягом 10 банківських днів після підписання Акту здачі-приймання робіт у відповідності до виставленого виконавцем рахунку (п. 3.3. Договору).

Додатковою угодою №1 від 16.02.2016 р. до Договору вказаний пункт було доповнено умовою, за якою у разі порушення замовником строків внесення післяплати, вступає в силу договір поруки №ТУ/КТ-01-06/2012-пор. від 16.02.2016 р. (надалі - Договір поруки).

Відповідно до умов укладеного сторонами Договору поруки поручитель (ТОВ «ТД «ТЕРМОЛАЙФ-УКРАИНА») зобов'язується відповідати перед кредитором (ТОВ «Клін тех») за невиконання боржником (ПрАТ «Термолайф») зобов'язань по основному договору (Договір №01-06/2012 від 01.06.2012 р.) з оплати виконаних робіт на суму пред'явлених претензій кредитором поручителю.

Відповідно до п. 6.1 Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну (субсидіарну) відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань за основним Договором.

Строк дії Договору поруки було встановлено в п. 7.1, за яким Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 р.

Сторонами було підписано наступні Акти наданих послуг:

- 30.04.2017 р. Акт наданих послуг №58 на суму 24845,17 грн., за квітень 2017 р.

- 31.05.2017 р. Акт наданих послуг №98 на суму 20725,27 грн., за травень 2017 р.

19.06.2017 р. позивачем направлено претензію та оригінал акту 125 від 13.06.2017 р. і рахунок 128 від 13.06.2017 р. на суму 12333,64 грн.

18.07.2017 р. відповідач надіслав претензію №367 стосовно якості наданих послуг в червні 2017 р., надав відповідь на претензію №16/06-1 від 19.06.2017 р. та повідомив позивача про намір дострокового розірвання Договору.

07.08.2017 р. ТОВ «Торговий дім «Термолайф-Україна» (поручитель) було здійснено оплату на суму 10000,00 грн. (платіжне доручення №7635 від 07.08.2017 р.). 08.08.2017 р. поручителем було перераховано 10725,59 грн. (платіжне доручення №7686 ід 08.08.2017 р.). 10.08.2017 р. поручителем перераховано 24845,17 грн. (платіжне доручення №7796 від 10.08.2017 р.).

Таким чином, після звернення позивача з позовом до суду, третьою особою - ТОВ «Торговий дім «Термолайф-Україна» було сплачено заборгованість за комплексне прибирання згідно дог. №ТУ/КТ-01-06/2012-пор. від 16.02.2016 р. та рахунків №100 від 31.05.2017 р., №61 від 30.04.2017 р., що відповідає наданим послугам за актами наданих послуг №58 від 30.04.2017 р. і №98 від 31.05.2017 р.

Приписами п.1-1, ч.1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова) господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи, що заборгованість за надані послуги відповідно до актів наданих послуг №58 від 30.04.2017 р. і №98 від 31.05.2017 р. було погашено за боржника третьою особою, на час винесення рішення відсутній предмет спору по стягненню заборгованості в розмірі 45570,76 грн., та провадження в цій частині підлягає припиненню.

Свої заперечення на позовні вимоги відповідач обґрунтовував порушенням позивачем умов щодо якості наданих послуг, що підтверджується направленими позивачу претензіями, а саме претензії №183 від 28.04.2017 р. та №199 від 10.05.2017 р. На підставі систематичного невиконання виконавцем умов договору та відповідно до вимог чинного законодавства України, замовник має право відмовитися приймати фактично ненадані послуги та звільняється від оплати таких послуг.

Також, відповідач зазначав, що 16.02.2016 р. до укладеного сторонами договору була підписана додаткова угода №1, якою було змінено п. 3.3 договору щодо строку та порядку оплати послуг. Між виконавцем (кредитором), замовником (боржником) і ТОВ «Торговий дім «Термолайф-Україна» був укладений договір поруки №ТУ/КТ-01-06/2012-пор.

23.12.2016 р. була підписана та не повернута кредитором поручителю та боржникові, додаткова угода №1 до Договору №ТУ/КТ-01-06/2012-пор від 16.02.2016 р., яка мала продовжити строк виконання зобов'язань і строк дії самого договору поруки на підставі якого кредитор отримував від поручителя оплату за послуги надані боржникові в 2017 році.

Ухвалою суду від 22.09.2017 р. було задоволено клопотання ПАТ «Термолайф» про витребування доказів (вх. 26890 від 18.08.2017 р.), зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Клін тех» надати до суду додаткову угоду №1 від 23.12.2016 р. до договору №ТУ/КТ-01-06/2012-пор від 16.02.2016 р.

15.09.2017 р. через канцелярію господарського суду від представника ТОВ «Клін Тех» надійшло клопотання (вх. №29845), в якому позивач вказував, що витребувана судом додаткова угода №1 від 23.12.2016 р. до договору №ТУ/КТ-01-06/2012-пор від 16.02.2016 р. у позивача відсутня, вона не була ним підписана і про неї позивач дізнався тільки з ухвали суду та відзиву відповідача. Позивач просив суд витребувати у відповідача докази направлення проектів вказаної додаткової угоди ТОВ «Клін Тех».

Відповідно до п. 8.2 Договору всі зміни, доповнення і додатки, до цього Договору є його невід'ємною частиною і мають силу лише в тому випадку, коли вони виконані в письмовому вигляді, підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печаткою.

Також, п. 8.3 зафіксовано, що всі повідомлення, заяви, претензії та інші документи, пов'язані з виконанням цього Договору повинні виконуватися в письмовому вигляді.

Враховуючи зазначені положення Договору, відсутність підписаної всіма сторонами додаткової угоди №1 до Договору, якою передбачалося продовження строку виконання зобов'язання та строку дії самого Договору поруки, а строк дії Договору поруки закінчився 31.12.2016 р., відсутні підстави застосовувати умови виконання договору поруки до відносин, що склалися між позивачем та відповідачем в рамках виконання основного Договору після 31.12.2016 р.

Таким чином, оплата робіт замовником мала проводиться протягом 10 банківських днів після підписання Акту здачі-приймання робіт у відповідності до виставленого виконавцем рахунку (п. 3.3. Договору). Відповідно до підписаних сторонами Актів наданих послуг №58 від 30.04.2017 р. і №98 від 31.05.2017 р. датами їх підписання вказано 30.04.2017 р. та 31.05.2017 р. відповідно. Отже, оплата мала бути проведена до 19.05.2017 р. та 15.06.2017 р.

У разі порушення замовником строків оплати за виконані роботи, замовник сплачує виконавцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості (п. 5.1 Договору).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені обставини та умови Договору, відповідач зобов'язаний сплатити пеню, 3% річних та інфляційні втрати за порушення строків оплати за виконані роботи.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню інфляційних втрат, та пені, суд вважає їх частково необґрунтованими.

За період з 19.05.2017 р. по 31.07.2017 р. на заборгованість в сумі 24845,17 грн. правильним є нарахування 448,01 грн. інфляційних втрат. За період з 15.06.2017 р. по 31.07.2017 р. на заборгованість в розмірі 20725,27 нараховується 667,18 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

В іншій частині розрахунки пені, інфляційних та відсотків річних не перевищують здійснені з дотриманням вимог діючого законодавства та умов Договору. Отже, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в сумі 779,61 грн., пеня - 1914,19 грн. та 3% річних у розмірі 227,00 грн. за порушення строків оплати підписаних Актів наданих послуг №58 від 30.04.2017 р. і №98 від 31.05.2017 р.

Щодо непідписаного відповідачем Акту наданих послуг №125 від 13.06.2017 р. суд виходить з наступного.

Згідно п. 4.1 Договору здача-приймання виконаних робіт оформлюється актом здачі-приймання робіт, в якому фіксується об'єм виконаних основних та додаткових робіт (за наявності), строки і вартість виконаних робіт. Оформлені виконавцем акти здачі-приймання робіт передаються замовнику протягом 3 робочих днів.

В разі наявності претензій по якості наданих послуг, акт здачі-приймання робіт може бути підписаний тільки після усунення недоліків. Претензії повинні бути розглянуті протягом строку, указаного в претензії. За систематичне невиконання обов'язків замовник звільняється від сплати таких послуг (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 встановлено обов'язок замовника підписати акт приймання-передачі робіт і направити його виконавцю не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання.

Таким чином, умовами Договору передбачено чіткий порядок надання, підписання актів здачі-приймання робіт та висловлення претензій по виконаним роботам. Після отримання акту здачі-приймання замовник зобов'язаний протягом 5 днів підписати його та повернути виконавцю, або, у разі наявності претензій, направити виконавцю претензію.

Така претензія має бути у письмовій формі, оскільки п. 8.3 Договору закріплено, що всі повідомлення, заяви, претензії та інші документи, пов'язані з виконанням цього Договору повинні виконуватися в письмовому вигляді.

Акт №125 від 13.06.2017 р. було надіслано замовнику 19.06.2017 р., що не заперечується відповідачем, однак не було підписано і оплачено останнім. Претензію по вказаному акту було надіслано лише 18.07.2017 р. (а.с. 87), тобто більше ніж через місяць після його направлення, що є порушенням п. 4.3 Договору щодо обов'язку замовника підписати акт приймання-передачі робіт і направити його виконавцю не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання або направити виконавцю претензію про усунення недоліків (п. 4.2 Договору).

Зазначене свідчить про порушення відповідачем умов укладеного сторонами Договору та дає підстави вважати, що відповідач не скориставшись договірним правом на вчасне пред'явлення претензії прийняв виконані за актом №125 від 16.06.2017 р. роботи виконавця, які мають бути оплачені.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, підписуючи Договір №01-06/2012 від 01.06.2012 р. та приступаючи до його виконання сторони погодилися на обов'язковість виконання його умов, у тому числі щодо порядку виконання, прийняття, оплати та пред'явлення претензій щодо виконаних робіт.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його посилань на наявність укладеної сторонами додаткової угоди №1 від 23.12.2016 р. до договору №ТУ/КТ-01-06/2012-пор. від 16.02.2016 р., не надано й доказів на підтвердження наявності підстав для відмови від підписання Акту наданих послуг №125 від 13.06.2017 р. і вжиття заходів щодо вчасного повідомлення виконавця про наявні претензії щодо якості виконання робіт.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі пропорційно задоволених вимог покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження в частині стягнення 45.570, 76 грн. заборгованості.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ТЕРМОЛАЙФ" (61071, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ШОСЕ КАРАЧІВСЬКЕ, будинок 44, ідентифікаційний код особи 34015182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІН ТЕХ" (03148, м.Київ, Святошинський район, ВУЛИЦЯ ГНАТА ЮРИ, будинок 20, ідентифікаційний код особи 32344827) заборгованість в розмірі 12.333,32 грн., інфляційні втрати - 779,61 грн., пеню - 1.914,19 грн., 3% річних - 227,00 грн. та 1.504,19 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.10.2017 р.

Суддя Л.С. Лаврова