РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа №910/15356/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України»
простягнення 26329 грн. 61 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Ковальов В.Ю. - представник за довіреністю № 10/1-02 від 17.07.2017;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.09.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» про стягнення 26329 грн. 61 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства та укладеного між сторонами договору поставки, не у повному обсязі оплати товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 26329 грн. 61 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15356/17, розгляд справи призначено на 03.10.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 03.10.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 03.10.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 025.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 03.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» виставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» рахунок-фактуру № 3/0001103 від 10.11.2014 на оплату товару (ізолятори ИОС 10/800УХЛ1, кількістю 342 шт.) на суму 133786 грн. 30 коп. 9копія рахунку долучена позивачем до позовної заяви).

28.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» товар (ізолятори ИОС 10/800УХЛ1, кількістю 342 шт.) на суму 133786 грн. 30 коп., що підтверджується видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп., яка підписана уповноваженими представниками сторін (належним чином засвідчена копія долучена позивачем до позовної заяви) та в якій міститься посилання на рахунок № 3/001103 від 10.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп. (виставлений позивачем для здійснення відповідачем оплати товару).

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви копію довіреності № 32 від 27.11.2014, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» та якою було уповноважено представника відповідача (директора Панченка В.І.) на отримання від позивача товару (Ізолятори ИОС 10/800УХЛ1 у кількості 342 шт.) за рахунком № 3/0001103 від 10.11.2014 (копія вказаного рахунку № 3/001103 від 10.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп. долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки видаткова накладна № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп. містить найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 28.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» товар (ізолятори ИОС 10/800УХЛ1, кількістю 342 шт.) на суму 133786 грн. 30 коп., що підтверджується видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7. Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначається, що нормою ст. 530 ЦК України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп. сторонами не погоджено строк оплати поставленого товару, суд дійшов висновку щодо необхідності застосування положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп. - 28.11.2014.

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі оплати товар, поставний позивачем за видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014 на суму 133786 грн. 30 коп., сплативши 28.11.2014 на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 107459 грн. 69 коп., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача, копія якої долучена позивачем до матеріалів справи 28.09.2017 (призначення платежу - оплата за ізолятори згідно з рахунком № 3/001103 від 10.11.2014).

Таким чином, враховуючи загальну вартість поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 000001275 від 28.11.2014, що становить 133786 грн. 30 коп., та розмір сплачених відповідачем грошових коштів у сумі 107456 грн. 69 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 26329 грн. 61 коп.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 26329 грн. 61 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» у розмірі 26329 грн. 61 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» про стягнення 26329 грн. 61 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації України» (01034, м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 30-В, нежитлове приміщення; ідентифікаційний код: 38801073) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, буд. 4, офіс 123; ідентифікаційний код: 36368912) грошові кошти у розмірі 26329 (двадцять шість тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 06.10.2017

Суддя І.М. Отрош