ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Справа № 922/2004/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача - Швидченко Ю.В. (довіреність б/н від 03.01.2017),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність реєстраційний №2056 від 07.08.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2779 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.08.2017 у справі № 922/2004/17

за позовом Територіальної громади міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради, м.Ізюм Харківської області,

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Ізюм Харківської області

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2017 (суддя Прохоров С.А.) провадження в даній справі припинено.

Позивач із ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.

Апелянт наполягає на тому, що відповідач використовує земельну ділянку, яка належить до комунальної власності, саме як фізична особа - підприємець, про що свідчить, зокрема, рішення Ізюмської міської ради №0836 від 27.01.2017, яким ФОП ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.08.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 02.10.2017, запропоновано учасникам процесу надати суду апеляційної інстанції: позивачу - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі; відповідачу - відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

Відповідач 20.10.2017 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на тому, що у правовідносинах із позивачем він діє як фізична особа (про що, зокрема, зазначено в акті №6 щодо визначення та відшкодування збитків, завданих територіальній громаді). Відповідач стверджує, що позивач неправомірно зволікає із винесенням відповідного рішення, на підставі якого було б можливо укласти з ОСОБА_3 (як з фізичною особою) договір оренди земельної ділянки та отримувати від орендаря плату за користування даною ділянкою.

Присутні в судовому засіданні 02.10.2017 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Колегія суддів зазначає, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства - зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожною стороною своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України.

Представники сторін проти закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні не заперечували.

Тому, враховуючи вказані обставини, а також з огляду на закінчення встановленого ч.2 ст.102 ГПК України строку апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду та відсутність клопотань сторін про його продовження, колегія суддів дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та заперечення на них, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Територіальна громада міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради Харківської області звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_3 збитків за фактичне використання земельної ділянки площею 1,8 га., що знаходиться за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

19.06.2017 місцевим господарським судом було порушено провадження за вказаною заявою у даній справі № 922/2004/17.

Відповідач, ФОП ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву (а.с.62), в якому просив відмовити у позовних вимогах з підстав їх необґрунтованості і водночас зазначав, що, на його думку, дана справа не може розглядатися у господарському суді, оскільки у правовідносинах з позивачем ОСОБА_3 виступає як фізична особа (громадянин), а не як фізична особа - підприємець.

Місцевий господарський суд погодився із вказаними доводами із посиланням на наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 662, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмського міськвиконкому 09.12.2005 (а.с.30), позивач як фізична особа є власником нежитлових будівель: головного промислового корпусу під літ "Б" (прибудова, естакади, мансарда), загальною площею 5176,6 кв.м.; "А-2", загальною площею 1444,9 кв.м. - що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9389648, виданим Ізюмським бюро технічної інвентаризації 22.12.2005 (а.с.31).

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 1283 від 26.07.2012 "Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3" (а.с.26) дозволено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 розробляти проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення виробничої діяльності.

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 3163 від 28.08.2015 "Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_3" (а.с.25) скасовано рішення Ізюмської міської ради Харківської області № 1283 від 26.07.2012 "Про розгляд звернення фізичної особи - підприємця ОСОБА_3" та дозволено громадянину ОСОБА_3 здійснювати розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення виробничої діяльності з метою передачі в оренду.

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 0836 від 27.01.2017 "Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3" (а.с.45) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Вказаним рішенням також передано зазначену земельну ділянку Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в оренду на 5 років.

Суд першої інстанції погодився з твердженням відповідача про те, що у вказаному рішенні було помилково зазначено про надання земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_3 (тоді як, на його думку, слід було зазначити - "громадянину ОСОБА_3."). В матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_3, датована 26.06.2017 (тобто вже після порушення провадження в даній справі), в якій він просить Ізюмську міську раду Харківської області привести рішення № 0836 від 27.01.2017 у відповідність до чинного законодавства (а.с.73). Водночас будь-які докази щодо результатів розгляду вказаної заяви в матеріалах справи відсутні.

06.01.2017 Комісією щодо визначення та відшкодування збитків, завданих територіальній громаді міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради, створеною відповідно до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.11.2016 №0658, встановлено, що громадянин ОСОБА_3 завдав територіальній громаді міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради збитки за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 в сумі, що дорівнює 211169,53 грн. Збитки завдані шляхом використання забудованої земельної ділянки площею 18000 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, без укладання договору оренди землі та несплати земельного податку.

Навівши в оскаржуваній ухвалі вищевказані обставини, місцевий господарський суд зазначив, що підставою для оформлення договору оренди землі є рішення Ізюмської міської ради про надання в оренду земельної ділянки, проте Ізюмська міська рада Харківської області рішенням № 0836 від 27.01.2017 року помилково передала зазначену земельну ділянку не фізичній особі ОСОБА_3, якому було надано дозвіл на розробку технічної документації, а фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, якому було скасовано дозвіл на розробку технічної документації на зазначену земельну ділянку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах з Ізюмською міською радою Харківської області ОСОБА_3 виступає саме як фізична особа (громадянин), а тому, з огляду на суб'єктний склад сторін спірних взаємовідносин, дана справа підлягає розгляду судами загальної юрисдикції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України - отже провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Надаючи правову оцінку даному висновку, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. Зокрема, право на звернення до господарського суду, суб'єктний склад та порядок розгляду господарських спорів визначено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011, питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 ГПК України.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд посилається на вищевказану постанову пленуму Вищого господарського суду України, однак фактично ним не було з'ясовано обставини щодо суб'єктного складу сторін у даному спорі, а саме - правового статусу відповідача.

Так, зазначивши, що у спірних правовідносинах з Ізюмською міською радою Харківської області ОСОБА_3 виступає саме як фізична особа (громадянин), місцевий господарський суд не надав оцінку тим обставинам, що предметом позову є стягнення з відповідача збитків за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 і що в межах даного періоду, а саме, по 28.08.2015, було чинним рішення Ізюмської міської ради Харківської області № 1283 від 26.07.2012 "Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3", яким дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки надано саме фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3

Окрім того, на момент подання позову (у червні 2017 року) діяло рішення Ізюмської міської ради Харківської області № 0836 від 27.01.2017 "Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3", яким відповідну земельну ділянку передано в оренду на 5 років ФОП ОСОБА_3 При цьому відповідачем не надано доказів скасування даного рішення або внесення до нього будь-яких подальших змін, однак місцевий господарський суд погодився із твердженнями відповідача про допущену Ізюмською міською радою Харківської області у вказаному рішенні помилку.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням приписів вказаної норми, колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про те, що у спірних правовідносинах з Ізюмською міською радою Харківської області ОСОБА_3 виступає виключно як фізична особа (громадянин), оскільки місцевим господарським судом не було надано оцінку всім обставинам справи в їх сукупності.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_3 (код ЄДР НОМЕР_1) з 2002 року зареєстрований як фізична особа - підприємець і на час виникнення спірних правовідносин та розгляду даної справи даний статус ним не втрачено.

При зверненні з позовом у даній справі Територіальна громада міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради Харківської області, визначила відповідачем саме фізичну особу - підприємця ОСОБА_3, отже, вказаний позивачем правовий статус відповідача узгоджується з вимогами ст.1 ГПК України.

Таким чином, суб'єктний склад сторін спірних взаємовідносин відповідає приписам ГПК України, тому спір між сторонами в даній справі підлягає розгляду по суті господарським судом. Колегія суддів також враховує, що позивач наполягає на розгляді справи саме господарським судом, оскільки стверджує про участь у спірних правовідносинах ОСОБА_3 у статусі фізичної особи - підприємця.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Тобто, якщо в ході розгляду даної справи суд першої інстанції дійде висновку про відсутність порушення прав позивача фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, у задоволенні даного позову має бути відмовлено.

За таких обставин, колегія вважає, що підстави для припинення провадження у справі в порядку п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України відсутні.

А відтак, оскільки доводи апелянта знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду як такої, що винесена при неправильному застосуванні норм процесуального права (а саме, п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), що призвело до прийняття неправильного рішення про припинення провадження у справі.

Відповідно до ч.7 ст.106 ГПК України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 та частиною 2 ст.104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Територіальної громади міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради, м.Ізюм Харківської області, задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.08.2017 у справі №922/2004/17 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 04.10.17

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Крестьянінов О.О.