УХВАЛА

05.10.2017Справа № 910/30474/15
Суддя Плотницька Н.Б., Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на дії державного виконавця, у справі

за позовомКомунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на дії державного виконавця
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Росичі"
простягнення 209 292 грн 94 коп.
Представники:

від стягувача (скаржника): Мохонько О.А. - представник за довіреністю

від боржника: не з'явились

від органу ДВС: не з'явились

встановив:

01.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" 209 292 грн 94 коп. заборгованості за договором оренди нерухомого майна № 1803 від 27.09.2010, в тому числі: 178 867 грн 89 коп. основного боргу, 60 грн 91 коп. інфляційних втрат, 4 182 грн 15 коп. 3 % річних та 26 181 грн 99 коп. пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 у справі № 910/30474/15, позов задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва стягнуто заборгованість у розмірі 178 867 грн 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 60 грн 91 коп., 3 % річних у розмірі 4 182 грн 15 коп., пеню у розмірі 25 982 грн 05 коп. та судовий збір у розмірі 3 136 грн 40 коп. судового збору.

26.01.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016, видано наказ.

28.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва надійшла скарга на дії державного виконавця.

Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник (стягувач) зазначив, що державний виконавець Урбан Д.Д. під час здійснення своїх службових обов'язків проводив не всі виконавчі дії, які передбачені статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим, державний виконавець безпідставно повернув судовий наказ по справі № 910/30474/15 від 26.01.2016 виданий Господарським судом м. Києва, таким чином позбавив Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва можливості на примусове стягнення коштів з Товариства з обмеженої відповідальності "Росичі".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 розгляд скарги призначено до розгляду на 04.09.2017.

04.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва надійшло заперечення на скаргу.

У заперечені на скаргу старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надав пояснення відповідно до яких заперечує щодо обставин викладених у скарзі та просить суд відмовити скаржнику в задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 розгляд скарги відкладено, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання.

03.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшли пояснення до скарги на дії державного виконавця.

Представники боржника та відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання 05.10.2017 не з'явились, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У судове засідання 05.10.2017 з'явився представник стягувача та подав пояснення по суті скарги, відповідно до яких в повному обсязі підтримав скаргу на дії державного виконавця та просить суд її задовольнити.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як видно з матеріалів справи, 26.05.2016 стягувач звернувся до органу виконання судових рішень з заявою про примусове виконання рішення суду у даній справі.

Судом встановлено, що 27.05.2016 cтаршим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Урбаном Дмитром Дмитровичем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень № 51246327 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/30474/15, виданого 26.01.2016, про стягнення боргу в сумі 212 229 грн 40 коп. з Товариства із обмеженою відповідальністю "Росичі".

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 51246327 боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду протягом семи днів з моменту винесення постанови, тобто до 01.06.2016.

Однак, як свідчать матеріали виконавчого провадження у встановлений державним виконавцем строк рішення боржником виконано не було.

Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно із стеттею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

15.09.2016 винесена постанова про приєднання виконавчого провадження № 51246327 до зведеного виконавчого провадження № 45408065, у зв'язку з тим що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебувало декілька виконавчих проваджень де боржником було Товариство з обмеженою відповідальністю "Росичі".

Згідно з наданими суду копіями матеріалів зведеного виконавчого провадження № 45408065 остання перевірка майнового стану боржника проводилась державним виконавцем 28.03.2016, а саме сформовано запит № 399/14 до Регіонального сервісного центру МВС України у місті Києві.

Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем згідно оскаржуваної постанови повернено виконавчий документ на підставі пункті 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", тобто через те, що боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Судом встановлено, що всупереч вищезазначених норм чинного законодавства, державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, з моменту відкриття виконавчого провадження № 51246327 від 27.05.2016 і до моменту винесення постанови про приєднання виконавчого провадження № 51246327 до зведеного виконавчого провадження № 45408065 від 15.09.2016 не вжито передбачених нормами чинного законодавства України заходів примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/30474/15 від 26.01.2016 у спосіб та в порядку, встановленому виконавчими документами і нормами Закону України "Про виконавче провадження".

За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків і згідно з законодавством України.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" щодо того, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що державний виконавець не вчинив виконавчі дії щодо своєчасного і повного виконання рішення у передбачений Законом України "Про виконавче провадження" спосіб та порядок, господарський суд вважає скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва № 43-394 від 25.07.2017 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 51246327 від 21.04.2017.

3. Зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконати накази Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у справі № 910/30474/15.

Суддя Н.Б. Плотницька