УХВАЛА

12 жовтня 2017 року Справа №913/154/15

Провадження №5/913/154/15

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №30949 від 21.09.2017 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №913/154/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 приватного підприємства «Дарья», м. Луганськ

про стягнення 115398,95 доларів США та 246186 грн. 24 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі Сокруті Н.М.

У засіданні брали участь:

від заявника: ОСОБА_3, довіреність №632 від 02.06.2017;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою №30949 від 21.09.2017, в якій просить суд замінити сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №913/154/15.

Дана заява обґрунтована тим, що 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008, укладеними між ВАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» та МПП «Дарья», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».

Крім того, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

У звязку з зазначеним, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі.

Ухвалою від 02.10.2017 Господарський суд Луганської області прийняв та призначив заяву до розгляду на 12.10.2017 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 12.10.2017 прибув представник заявника, який надав письмові пояснення б/н від 09.10.2017, з яких вбачається, що на думку заявника, укладання Договору факторингу (портфельного відступлення права вимоги) 23.08.2016 є достатнім та безпосереднім доказом правонаступництва.

Крім того, заявник зазначив, що до заяви були надані належним чином завірені копії договорів факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), які були укладені 23.08.2016. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» має на зберіганні лише оригінал договору факторингу, який був укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», але він присутній лише в одному екземплярі, і, згідно внутрішньої інструкції ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», для огляду не надається.

Надати оригінали або нотаріально засвідчені копії договору факторингу, укладеного 23.08.2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не має можливості.

Щодо змісту п.4.2 Договору факторингу, відповідно якому сторони вживають заходи щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги, заявник зазначив, що у відповідності до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредитору є належним виконанням.

Тобто, законодавець не повязує заміну кредитора в зобовязанні зі згодою боржника, а повідомлення останнього про заміну кредитора у зобовязанні має на меті виключно захист інтересів нового кредитора, який бере на себе ризики щодо несприятливих для себе наслідків у звязку із таким не повідомленням боржника про заміну кредитора у зобовязанні.

Таким чином, сторони договорів не визначили яким саме способом вони повідомлять боржника про відступлення права вимоги, але неповідомлення боржника про заміну кредитора в зобовязанні лише створює новому кредитору (ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») настання несприятливих для нього наслідків, але не є підставою для сумнівів у переході права вимоги за Договорами факторингу.

Заявник вважає, що з матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало право вимоги по заборгованості за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008.

Суд пояснення заявника розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Інші учасники правом на участь в судовому засіданні 12.10.2017 не скористались, витребувані судом документи не надали.

Від Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» на електрону адресу суду надійшли пояснення на заяву про заміну сторони №1824 від 11.10.2017, в яких зазначено, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21.03.2017 №163-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 березня 2017 року №1104 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Вектор Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Вектор Банк» з 22 березня 2017 року до 21 березня 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Вектор Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на два роки з 22 березня 2017 року до 21 березня 2019 року включно.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюється нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

На цей час банк не може виконати ухвалу суду в частині надання витребуваних документів у звязку з не встановленням їх місця знаходження.

У звязку з вищевикладеним у ПАТ «Вектор Банк» на даний час відсутня фінансова та кадрова можливість для відрядження повноважного представника до м. Харків для участі у справі, тому ПАТ «Вектор Банк» просить розглянути справу буз участі представника банку.

Щодо суті заявлених вимог Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» зазначило, що відповідно до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, на який посилається заявник, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», до останнього перейшло право вимоги за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 приватного підприємства «Дарья».

Тобто, правонаступником стягувача Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» є Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», у звязку з чим заміна стягувача у виконавчому провадженні в даному випадку може здійснюватися на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

На думку Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» має право ініціювати заміну сторони виконавчого провадження виключно після заміни стягувача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони є передчасною та не підлягає задоволенню.

На даний час, відповідно до вимог ст. ст. 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Вектор Банк» вживаються заходи до забезпечення збереження активів банку, зокрема, здійснюється перевірка правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст. 38 Закону (включаючи Договір Факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016 між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на який посилається заявник, як на підставу своїх вимог).

Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» просить суд у задоволенні заяви відмовити.

Суд пояснення Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» надало клопотання, яким просить суд відкласти розгляд заяви.

Враховуючи те, що згідно приписів ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником повинна бути розглянута господарським судом у десятиденний строк, суд позбавлений можливості відкласти розгляд даної заяви, тому в задоволені клопотання слід відмовити.

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» долучено до матеріалів справи.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/154/15 від 23.06.2015 позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 приватного підприємства «Дарья» про стягнення 115398, 95 доларів США та 246186 грн. 24 коп. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 приватного підприємства «Дарья» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за тілом кредиту в сумі 105400 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 9998, 95 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 32179 грн. 38 коп., судовий збір в сумі 51693 грн. 00 коп.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області видано наказ №913/154/15 від 06.07.2015.

Ленінським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції 03.08.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48365348 з виконання наказу Господарського суду Луганської області №913/154/15 від 06.07.2015.

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з заявою, в якій просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні у справі №913/154/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ст. 1214 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобовязанні, зокрема, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину, а заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» обґрунтовуючи свою заяву стверджує, що 23.08.2016 укладено два договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), а саме:

- договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено, відповідно до якого право грошової вимоги за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008, укладеними між ВАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» та МПП «Дарья», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк»;

- договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до якого право грошової вимоги за Генеральною угодою №010/24-00/248/Г від 05.05.2008, кредитними договорами №010/24-00/248/Г-1, №010/24-00/248/Г-2 від 05.05.2008 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 Цивільного кодексу України).

До своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надало суду в якості доказів копії вищевказаних договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016.

Для підтвердження факту укладання договорів факторингу, на які посилається заявник, Господарський суд Луганської області ухвалою від 02.10.2017 зобовязав Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», а також Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» надати необхідні для розгляду заяви документи, зокрема, заявника зобовязано надати для огляду в судовому засіданні оригінали вищезазначених договорів разом з усіма додатками, а також оригінал реєстру відступлення прав вимоги до договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016 і оригінал реєстру боржників до договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016.

Крім того, суд зобовязав сторін, які укладали договори факторингу, надати докази передачі та прийняття зобовязання щодо заборгованості за рішенням суду №913/154/15 від 23.06.2015 відповідно до договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016.

Сторони витребувані судом документи не надали. Оскільки сторони не виконали вимоги, викладені в ухвалі №913/154/15 від 02.10.2017, господарський суд позбавлений можливості встановити факт укладання договорів факторингу.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасника судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Оскільки суду не надано в повному обсязі доказів, на які посилається заявник, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про заміну сторони на правонаступника відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 1214 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №30949 від 21.09.2017 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №913/154/15 відмовити.

Суддя Є.А. Лісовицький