РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/11018/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна»

про стягнення 36677,73 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Загнітко Н.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна» про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 36677,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладеного між сторонами Договору №BVC-UKR6660/17KHR від 06.01.2017 про надання послуг з проведення першого наглядового аудиту Системи Управління Якістю, відповідно до узгоджених сторонами цін, своєчасно та в повному обсязі не оплачені надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 31500 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п.6.3 Договору 3% річних в сумі 359,88 грн., інфляційні втрати в сумі 1603,99 грн. та пеню в розмірі 3213,86 грн. за порушення грошового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» (виконавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна» (замовник) укладено Договір №BVC-UKR6660/17KHR на проведення першого наглядового аудиту Системи Управління Якістю та Системи Управління Гігієною та Безпекою Праці у відповідності з вимогами стандартів ISO9001:2008, OHSAS18001:2007, відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується надати наступні послуги: провести перший наглядовий аудит Системи Управління Якістю (СУЯ) у відповідності до вимог міжнародного стандарту ISO9001:2008; провести перший наглядовий аудит Системи Управління Гігієною та Безпекою Праці (СЦГіБП) у відповідності до вимог міжнародного стандарту OHSAS18001:2007 (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, замовник зобов'язується прийняти і оплатити дані послуги у відповідності до умов договору.

Згідно з п.4.1 Договору, загальна вартість послуг становить 26250 грн., крім того 20% ПДВ 5250 грн., всього з урахуванням 20% ПДВ 31500 грн., що є еквівалентом 1141,30 євро за курсом, встановленим НБУ станом на дату підписання договору.

Замовник сплачує послуги виконавця шляхом здійснення 100% передоплати. Сума передоплати, перераховується замовником на рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати виставлення рахунку, але не пізніше 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати виставлення рахунку, але не пізніше 15 (п'ятнадцяти) банківських днів до початку проведення 1-го наглядового аудиту СУЯ та СУГіБП (п.4.2 Договору).

За умовами п.4.4 Договору, по закінченні надання послуг виконавець направляє замовнику акт приймання-здачі послуг. Замовник зобов'язується розглянути, підписати і повернути акт приймання-здачі послуг виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання, що підтверджує факт прийняття наданих послуг або направити виконавцю мотивоване заперечення проти приймання наданих послуг.

Пунктом 4.7 Договору визначено, що датою платежу є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний в договорі.

Розділом 5 Договору визначено термін дії договору та надання послуг. Початок дії договору - з дня його підписання. Термін надання послуг з проведення першого наглядового аудиту СУЯ та першого наглядового аудиту СУГіБП визначено січень 2017 року. Термін дії договору становить 1 рік з дня підписання, але не менше ніж до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п.6.3 Договору, при недотриманні замовником строків оплати, вказаних в п.4.2 даного договору, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, від неоплаченої суми за кожний день недотримання термінів.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» належним чином виконало умови укладеного між сторонами договору про що свідчать наявні в матеріалах справи Рахунок на оплату №45906 від 20.01.2017 на суму 31500 грн. та Акт приймання-здачі робіт №45906 від 24.01.2017.

Вказаний Акт підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності зауважень стосовно якості наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 31500 грн.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи, зокрема наданою позивачем довідкою про стан заборгованості відповідача, відповідно до якої, станом на 26.09.2017 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна» рахується заборгованість в розмірі 31500 грн.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 31500 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідно до якого сума 3% річних становить 359,88 грн. а сума інфляційних втрат складає 1603,99 грн. за період з 04.02.2017 по 22.06.2017, суд дійшов висновку, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 3213,86 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що при недотриманні замовником строків оплати, вказаних в п.4.2 даного договору, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, від неоплаченої суми за кожний день недотримання термінів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що вказане нарахування відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро-Україна» (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28; ідентифікаційний код 36222986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39; ідентифікаційний код 32490988) 31500 (тридцять одна тисяча п'ятсот) грн. заборгованості, 359 (триста п'ятдесят дев'ять) грн. 88 коп. 3% річних, 1603 (одна тисяча шістсот три) грн. 99 коп. інфляційних втрат, 3213 (три тисячi двісті тринадцять) грн. 86 коп. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 02.10.2017

Суддя Я.В. Маринченко