ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.2017 Справа № 904/5889/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

про стягнення 8 427,12 грн. плати за користування вагонами та 456,36 грн. збір за зберігання вантажу

Головуючий колегії, суддя Бондарєв Е.М.

Суддя Воронько В.Д.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №807 від 17.05.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №13147 від 10.05.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 8 427,12 грн. плати за користування вагонами та 456,36 грн. збір за зберігання вантажу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що причиною затримки вагонів та нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу була технічна несправність вагонів, які належать відповідачу, і які були затримані на шляху прямування по станції Апостолове до вирішення питання щодо подальшого їх ремонту, через відсутність договору на технічне обслуговування.

Відповідач згідно відзиву проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає про безпідставність затримки вагонів, оскільки на станції ОСОБА_3 на порожні вагони №55166300, 57605586, 59960849, 55733356, 54017439, 56069131 не оформлювалися акти форми ВУ-25М і повідомлення форми ВУ-23М, зауважень щодо технічного стану вагонів працівниками станції ОСОБА_3 не було виявлено, а вагони прийнято до перевезення. Окрім того, зазначає, що позивач не довів належними доказами вину відповідача у затримці вагонів, а тому відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами, передбаченої ст. 119 Статуту залізниць України, на які посилається позивач.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 порушено провадження у справі №904/5889/17.

13.07.17 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області призначено розгляд справи колегіально у складі трьох суддів.

Відповідно до розпорядження керівника апарату №537 від 14.07.2017 та згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів у справі №904/5889/17 призначено колегію у складі: головуючий колегії суддя Ліпинський О.В., судді: Воронько В.Д., Ніколенко М.О.

Розпорядженням № 778 від 11.09.2017 керівника апарату відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи по вх. № 4-5907/17 справи № 904/5889/17 у зв'язку з тим, що суддя Ліпинський О.В. знаходиться у відпустці.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2017, у справі № 904/5889/17 призначено колегію у складі: головуючий колегії суддя Бондарєв Е.М., судді: Воронько В.Д., Ніколенко М.О.

Ухвалою суду від 14.09.2017 справу прийнято до провадження в колегіальному складі: головуючий колегії суддя Бондарєв Е.М., судді: Воронько В.Д., Ніколенко М.О.

У судовому засіданні оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України до 04.10.2017 та до 11.10.2017.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 11.10. 2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 6 Статуту залізниці України встановлено, що вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №17 від 29.01.2015р., випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред'явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред'явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14). При перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць. Інформація про технічний стан власних вантажних вагонів відображається в акті огляду технічного стану вантажних вагонів (додаток 2), який складається працівником вагонного господарства на станції, підприємстві, у депо, де дислоковані вагони. При складанні акта на території України він заповнюється українською мовою, у залізничних адміністраціях інших країн - російською мовою. Число, місяць, рік та місце огляду вагона повинні відповідати фактичній даті та місцю дислокації вагона. Акт не повинен мати будь-яких виправлень і є дійсним протягом двох місяців з дня його складання.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2016 року позивачем від ПАТ ДТЕК "Дніпроенерго" були прийняті до перевезення порожні вагони №55166300, 57605586, 59960849, 55733356, 54017439, 56069131, згідно накладних №47196688, 47252713, 47283015, 47315759, 47274964, 47293691.

Разом з тим, на шляху прямування, на станції Апостолове, через технічну несправність, вищезазначені вагони були затримані, про що складено акти форми ГУ-23 №2045а, №2045б, №2045в, №2045г, №51, №54, №55, відповідно до яких дані вагони знаходилися на коліях станції, з вини власника, в очікуванні з'ясування питання щодо подальшого ремонту та оформлення перевізного документу.

Відповідно до п.4.2 Правил експлуатації власних вантажних вагонів для організації безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда. При гарантованому обслуговуванні власних вантажних вагонів з відчепленням згідно з укладеним договором відшкодовується вартість робіт, зазначених у Переліку ремонтних робіт (несправностей), за наявності яких власні вантажні вагони необхідно подавати для технічного обслуговування з відчепленням (додаток 3).

У разі відсутності договору про гарантоване обслуговування власних вантажних вагонів вагоноремонтне підприємство, у районі обслуговування якого відчеплено вагон, надсилає за місцезнаходженням власника (орендаря, оператора) запит про ремонт вагона. Власник самостійно вирішує питання ремонту таких вагонів.

На адресу відповідача було надіслано повідомлення, згідно якого, позивач просив вирішити питання з відправкою, у тому числі, вагонів №55166300, 57605586, 59960849, 55733356, 54017439, 56069131 з простроченими колісними парами.

Відповідно до розпорядження №36911 від 11.11.2016 та №37002 від 12.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" просило направити вагони на поточний ремонт до Експлуатаційного вагонного депо Батуринської регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Згідно розпорядження №37576 від 17.11.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" просило направити в ремонт приватні вагони №54017439, №557333569, №57605586, №59960849 в адрес Експлуатаційного вагонного депо Нижньодніпровськ-Вузол.

Разом з тим, позивач не виконав розпорядження відповідача, оскільки відповідно до п.1 Правил переадресування вантажів, Затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 р. N 542 зміна станції призначення або разом з нею і одержувача вантажу (переадресування) здійснюється у порядку, передбаченому статтею 44 Статуту залізниць України. Переадресування здійснюється за заявою відправника, одержувача або експедитора (за дорученням), які є відповідальними перед попереднім одержувачем за наслідки такої зміни і зобов'язані відрегулювати розрахунки між відправниками, попередніми адресатами та фактичними одержувачами.

Спірні вагони до 15.11.2016 року знаходилися на обслуговуванні у вагонному депо Батуринська (а.с. 111-112).

На вагони №55166300, 57605586, 59960849, 55733356, 54017439, 56069131 було складено повідомлення форми ВУ-26М №7098, №7082, №7095, №6603 та відправлено спірні вагони одержувачам під навантаження.

В подальшому, 24.11.2016 року ПАТ "Придніпровська залізниця" регіональна філія "Українська залізниця" в особі начальника СП "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" ПАТ "Придніпровська залізниця" та представником ТОВ "Металургтранс" було підписано, без зауважень, акт здавання-приймання наданих послуг №2 п/з.

Відповідачем, на підставі виставлених позивачем рахунків №38,39 від 24.11.2016 року, було оплачено надані послуги з технічного обслуговування вагонів з відчеплення та подавання забирання вагонів.

Згідно статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За приписами п. 8 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до приписів п.3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №113 від 25.02.1999р., (далі - Правила) облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 6 вищевказаних Правил передбачено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно п. 9 розділу III Правил про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Працівниками станції ОСОБА_3 було відображено недоліки в Книзі натурного огляду вагонів на пункті технічної передачі форми ВУ-15 (а.с. 158-164). Про недоліки було повідомлено відповідача та станції останнього формування. Тобто недоліки виникли під час перевезення вантажу залізницею, а позивачем не доведено вину відповідача, щодо виявлених пошкоджень. Окрім того зазначені недоліки відрізняються у формі ВУ-15, ГУ-23 та формі ВУ-23м (а.с. 18-22, 35-39, 158-164).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спірні вагони були прийняті до перевезення, виявлені недоліки виникли під час перевезення, та з 15.11.2016 вагони після обслуговування знаходилися на станції Апостолове готові до експлуатації, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017

Головуючий колегії, суддя ОСОБА_4

Суддя В.Д.Воронько

Суддя М.О.Ніколенко