РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/12744/17

За позовом Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрянка»

про стягнення 43842,72 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Хасін І.Б. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Комунальний заклад «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрянка» про стягнення заборгованості за Договором оренди №18 від 01.12.2009 в розмірі 43842,72 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умов укладеного між сторонами Договору оренди, відповідач належним чином не виконав зобов'язання зі сплати орендної плати внаслідок чого, після закінчення терміну дії договору, за ним утворилася заборгованість в сумі 23423,05 грн.

Крім того, на вказану заборгованість, у зв'язку з простроченням оплати відповідачем орендної плати, позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано інфляційні втрати в сумі 18525,29 та 3% річних в розмірі 1894,38 грн., які позивач просить стягнути.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.12.2009 між Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрянка» (орендар), укладено Договір оренди №18, відповідно до умов якого, орендодавець на підставі рішення Київради від 028.08.2008 року №93-2/93 передає, а орендар приймає в оренду нежиле 1-поверхове приміщення атракціону «автодрому-2» площею 68,50 кв. м, та споруду атракціону (манеж) площею 337,00 кв. м, далі - об'єкту оренди розташований за адресою м. Київ, Дніпровський район, Броварський проспект, №1, літ. «Х» Венеціанський острів, для використання під склад (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва. Затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 №34/91 та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Київради від 28.08.2008 №93-2/93, місячний розмір якої згідно з розрахунками орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (Додаток №3) на дату підписання договору становить 4360,53 грн.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.3.4 Договору, орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

За умовами п.3.5 Договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п.4.14 Договору, орендар після припинення дії договору та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Згідно з п.9.1 Договору, цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01 грудня 2009 року на 1 рік 269 днів.

Актом приймання-передачі приміщення від 01.12.2009 до Договору оренди підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення обумовлені догом оренди.

На підтвердження факту користування відповідачем орендованим майном, позивачем долучено до матеріалів справи картку по рахунку відповідача за період з 01.12.2010 по 30.09.2017 відповідно до якої за відповідачем, станом на 30.09.2017 рахується заборгованість в розмірі 23423,05 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 797 Цивільного кодексу України визначено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У відповідності до статті 651 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює для орендаря обов'язок за користування об'єктом оренди вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 23423,05 грн. також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрянка», відповідно до якої станом на 03.08.2017 заборгованість відповідача становить 23423,05 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасного виконання зобов'язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів в розмірі 23423,05 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума 3 % річних становить 1894,38 грн. та сума інфляційних втрат складає 18525,29 грн., суд дійшов висновку, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимог в частині стягнення з відповідача зазначених сум підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві.

Витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрянка» (02224, м. Київ, Броварське Шосе, буд. 10-А; ідентифікаційний код 19067805) на користь Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (02660, м. Київ, острів Передмістна Слобідка; ідентифікаційний номер 02221219) 23423 (двадцять три тисячi чотириста двадцять три) грн. 05 коп. заборгованості по орендній платі, 1894 (одна тисяча вісімсот дев'яносто чотири) грн. 38 грн. 3% річних, 18525 (вісімнадцять тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 29 коп. інфляційних втрат та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 02.10.2017

Суддя Я.В. Маринченко