ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Справа № 910/1596/17

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В.- головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017

зі справи № 910/1596/17

за позовом державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (далі - Підприємство), м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "КИЇВОРГБУД" (далі - Товариство), м. Київ,

про стягнення 116 794,86 грн. неустойки.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Буркова О.М. предст. (дов. від 18.01.2017)

відповідача - Сидоренко О.Ж. предст. (дов. від 28.07.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства про стягнення 116 794,86 грн. неустойки, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання за договором від 19.08.2015 № 02-4/2508-15 на виконання проектної роботи (далі - Договір) в частині виконання 2 етапу робіт (стадія "Робоча документація").

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі № 910/1596/17 (суддя Ярмак О.М.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 (судді Пашкіна С.А. - головуючий, Калатай Н.Ф., Баранець О.М.) у позові відмовлено повністю.

Судові акти попередніх інстанцій обґрунтовані з посиланням на те, що порушення Підприємством встановлених пунктом 3.10 Договору строків на обох етапах виконання робіт та несвоєчасне надання ним вихідних даних на другому етапі є простроченням кредитора, внаслідок якого прострочення боржника (Товариства) не настає, тому покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та несправедливим.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Підприємство, не погоджуючись із судовими актами попередніх інстанцій, просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права; прийняти нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство просило залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 15.08.2015 Підприємством, як замовником та Товариством, як проектувальником укладено Договір, згідно з пунктом 1.1 якого (в редакції укладеної сторонами додаткової угоди від 26.02.2016 № 2) проектувальник зобов'язується відповідно до Завдання на проектування "Технічне переоснащення ПС 330 кВ "Рівне" шляхом заміни автотрансформатора АТ-3 типу АТДЦТН-125000/330/110/35 кВ на сучасний, вул. Млинівська, 19, м. Рівне", яке є Додатком 1 до Договору (далі - Завдання на проектування), інших умов договору (щодо обсягів, порядку, строків, якості) та згідно з вимогами чинного законодавства України розробити, оформити проектну документацію, замовити проведення державною експертною організацією державної експертизи проектної документації та здійснювати супровід її проведення для отримання позитивного відгуку державної експертної організації за результатами проведеної експертизи (Експертний звіт) і передати у власність замовнику розроблену проектну документацію разом з Експертним звітом (далі - Проектна робота), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити проектувальнику проектну роботу на умовах договору;

- згідно з пунктом 3 Договору (у редакції укладеної сторонами додаткової угоди від 18.04.2016 № 3) проектувальник виконує роботу протягом 2015-2016 етапами, а саме:

1 етап - (стадія "Проект" з проведенням експертизи) - строк виконання 28.04.2016;

2 етап - (стадія "Робоча документація") - строк виконання до 30.06.2016;

- пунктом 3.22 Договору встановлено строк його дії, який закінчується 11.08.2016;

- пунктом 3.10 Договору встановлено, що за умови відсутності претензій до якості виконаної проектної роботи та до документів, що повинні бути надані разом з актом приймання виконаної проектної роботи, замовник протягом п'яти робочих днів з дати надходження від проектувальника цього акту, документів, приймає проектну роботу, про що підписує всі примірники акту приймання виконаної проектної роботи.

При наявності у замовника зауважень (претензій), викликаних недоліками виконаної проектної роботи, проектна робота замовником не приймається, і протягом зазначеного у цьому пункті строку проектувальнику надається/надсилається акт про недоліки (з описом претензій (виявлених недоліків);

- згідно з пунктом 3.11 Договору проектувальник зобов'язаний усунути недоліки (в порядку та строки, визначені замовником в акті про недоліки, та без будь-якої додаткової оплати з боку замовника), а також зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дати отримання акту про недоліки підписати цей акт та повернути один його примірник замовнику;

- відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 Договору, у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань проектувальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 % ціни прострочених зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14 % від вказаної ціни;

- виконана проектна документація стадії "Робоча документація" була надана проектувальником на погодження замовнику 07.04.2016 згідно з листом від 07.04.2016 № 3.2/183, проте замовником не було ні прийнято проектну роботу, ані надано акт про недоліки в строк, встановлений пунктом 3.10 Договору;

- зауваження до робочої документації були надані замовником, в особі відокремленого підрозділу "Західна електроенергетична система", проектувальнику 15.06.2016 (лист від 15.06.2016 № 03/01/02-23-2128), тобто через 46 робочих днів після отримання документації і за 10 робочих днів до закінчення строку виконання робіт, встановленого Договором;

- 01.06.2016 проектувальник отримав лист замовника від 27.05.2016 № 04/04-2-1-1/6111, яким надано нові вихідні дані (технічну інформацію) ПАТ "ЗТР" про автотрансформатори, установка яких передбачається на ПС-330 кВ "Рівне". У цьому ж листі позивач просив надану інформацію врахувати під час розробки проектної документації стадії "Р" для заміни АТ на зазначеному об'єкті;

- на лист від 27.05.2016 № 04/04-2-1-1/6111 проектувальник звернувся до замовника з листом від 03.06.2016 № 3.2/296, в якому зазначив, що технічна інформація по автотрансформаторах, установка яких передбачається на ПС 330 кВ Хмельницька, Полтава (АТ-1), Рівне (АТ-3), Конотоп, Львів-Південна, отримана не в повному обсязі, у зв'язку з чим виконання стадії "Р" знаходиться під загрозою зриву;

- листом від 10.06.2016 № 3.2/311 Товариство повідомило Підприємство, що надання нових вихідних даних (технічної інформації), які кардинально відрізняються від попередньо наданих позивачем, і на підставі яких розроблялася проектно-кошторисна документація, призвело до необхідності повного коригування проекту в частині релейного захисту та вторинних з'єднань, у зв'язку з чим зверталося з проханням продовжити термін виконання робочої документації;

- нові вихідні дані також не містили всієї інформації, необхідної для розробки проектно-кошторисної документації, у зв'язку з чим проектувальник звертався до замовника з проханням надати додаткові дані, про що зазначено в листах Товариства від 30.05.2016 № 3.2/285 та від 03.06.2016 № 3.2./296. Відповідь на вказані запити була отримана Товариством 13.06.2016 у листі Підприємства від 10.06.2016 № 04-2/04-2-1-1/6800);

- листом від 17.06.2016 № 3.2/321 Товариство попередило Підприємство про відсутність усіх необхідних вихідних даних та запропонувало внести зміни до Договору в частині проводження строку виконання робіт до 31.08.2016;

- згоди про продовження терміну виконання робочої документації за Договором замовником надано не було;

- листом від 15.07.2016 № 3.2/362 проектувальником направлено перероблену проектно-кошторисну документацію, з урахуванням нових вихідних даних, замовнику на погодження в електронному вигляді, після чого 11.08.2016, тобто з порушенням строку, встановленого пунктом 3.10 Договору, Підприємством було підписано акт № 162 приймання виконаної проектної роботи етапу 2 та акт приймання-передачі проектної документації.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства 116 794,86 грн. неустойки, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання за Договором в частині виконання 2 етапу робіт (стадія "Робоча документація").

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Частиною другою статті 888 ЦК України та пунктом 1 частини першої статті 890 ЦК України встановлено, що підрядник зобов'язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (стаття 612 ЦК України).

Згідно з приписами частин першої та другої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариством виконувалися зобов'язання в порядку, встановленому Договором на підставі наявних у нього вихідних даних, наданих замовником, але у зв'язку з уточненням замовником вихідних даних виникла необхідність коригування вже розробленої Товариством робочої документації, про що у відповідності до умов Договору проектувальником було повідомлено замовника, та запропоновано узгодити нові строки виконання 2 етапу.

При цьому, судами попередніх інстанцій у вирішенні спору правильно враховано те, що необхідність коригування робочої документації виникла не з вини Товариства й вимагала продовження терміну виконання робіт відповідно до умов Договору (пункт 3.24 Договору).

Однак, у зв'язку з відмовою Підприємства від продовження терміну виконання робіт, Товариство змушене було виконувати додатковий обсяг робіт (коригування документації з урахуванням змінених вихідних даних) в розумний строк, вживши перед цим усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що несвоєчасне надання Підприємством коригування вихідних технічних даних та зауважень до робочої документації другого етапу, слід кваліфікувати як прострочення кредитора, передбачене статтею 613 ЦК України, що вплинуло на виконання зобов'язання проектувальником та виключає його відповідальність за прострочення взятого на себе зобов'язання.

Доводи скаржника про те, що змінені вихідні дані були надані відповідачу завчасно - 27.05.2017, тобто до настання строку виконання 2 етапу Вищий господарський суд України відхиляє, з огляду на те, що скаржник не враховує необхідності часу для фактичного виконання Товариством таких робіт з урахуванням нових вихідних даних.

В частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 зі справи № 910/1596/17 залишити без змін, а касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець