ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2017 р. Справа № 911/2182/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Одеської національної академії харчових технологій

до товариства з обмеженою відповідальністю «Бадумбуд»

про стягнення 18 474,96 грн.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 07.08.2017;

відповідач не зявився.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулась Одеська національна академія харчових технологій (далі позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Бадумбуд» (далі відповідач) про стягнення надлишково нарахованих коштів у розмірі 18 474,96 грн. за виконані роботи на підставі Договору № 133/31 від 16.10.2015.

В обґрунтування позову про стягнення надлишково нарахованих коштів позивач посилається на висновки перевірки ОСОБА_2 офісу Державної аудиторської служби України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.07.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 21.08.2017.

11.09.2017 через канцелярію суду від позивача, на вимогу суду, надійшла довідка про наявність рахунку, на який мають надходити кошти від відповідача, яка була залучена до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.08.2017, у звязку з неявкою в судове засідання представників сторін та за письмовим клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 11.09.2017.

Ухвалою суду від 11.09.2017 продовжено строк вирішення спору на пятнадцять днів та, у звязку з неявкою представника відповідача, відкладено розгляд справи на 29.09.2017.

В судовому засіданні 29.09.2017 представник позивача заявила клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових обґрунтувань позовної заяви № 5 від 27.09.2017, згідно з якими позовні вимоги обгрунтовуюються нанесеними відповідачем збитками внаслідок неналежного виконання умов договору.

Проаналізувавши зміст поданих позивачем додаткових обґрунтувань позовної заяви, суд дійшов висновку, що фактично в даних обґрунтуваннях позивач виклав заяву про зміну підстав позову.

Частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено право позивача до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК України.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи). Аналогічна правова позиція викладена в пункті 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»

Як свідчать матеріали справи, в судовому засіданні 11.09.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті, про що зафіксовано у відповідному протоколі судового засідання.

Отже, з урахуванням наведеного, суд залишає заяву позивача про зміну підстав позову без розгляду та залучає додаткові обґрунтування позовної заяви № 5 від 27.09.2017 до матеріалів справи, а подальший розгляд справи буде здійснюватись щодо вимог, які заявлені з підстав, викладених у позовній заяві.

Разом з тим, у додаткових обґрунтуваннях позовної заяви позивачем викладено клопотання про призначення у справі судової експертизи, яке ґрунтується на доводах, викладених в даних обґрунтуваннях.

Враховуючи те, що судом залишено без розгляду заяву позивача про зміну підстав позову, викладену у додаткових обґрунтуваннях позовної заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про призначення судової експертизи та необхідність відмови у його задоволенні.

В судове засідання 29.09.2017 відповідач втретє не забезпечив явку свого повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення та відзиву на позов до суду не надсилав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак не скористався правом, наданим статтею 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені статтею 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Згідно з частиною другою статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до частини першої статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 29.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

16.10.2015 між Одеською національною академією харчових технологій (далі ОНАХТ, Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Бадумбуд» (далі ТОВ «Бадумбуд», Підрядчик) укладено Договір № 133/31 (далі Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядчик приймає на себе виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі та фасаду учбового спортивного комплексу ОНАХТ за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 124.

Відповідно до пункту 2.7. Договору Замовник зобовязаний прийняти виконані роботи за умови їх належного виконання відповідно до умов Договору.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що Підрядчик зобов'язаний виконувати передбачені Договором роботи відповідно до затвердженого , здати виконані роботи в терміни, встановлені умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 3.5. Договору Підрядник зобовязаний у разі виникнення необхідності внесення змін в узгоджений порядок виконання робіт або в кошторис, своєчасно письмово погоджувати ці питання з Замовником.

Відповідно до пункту 4.6. Договору після закінчення виконання робіт Підрядчик здає їх Замовнику, про що складається ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт /форма КБ-2в/. Замовник може приймати окремі етапи виконаннях робіт, що фіксується підписанням Сторонами окремих ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт/форма КБ-2в/ на кожен виконаний етап.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що загальна сума робіт складає 799 998 (сімсот девяносто дев'ять тисяч девятсот девяносто вісім) гривень 00 коп., з ІПДВ (20%) 133 333,00 грн., згідно договірної ціни, яка визначається кошторисами і є динамічною.

17.12.2015 між Підрядчиком та Замовником було підписано Додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до Договору, а саме: зменшено суму Договору на 199 999 (сто девяносто дев'ять тисяч девятсот девяносто девять) гривень 20 коп.) з ПДВ (20%) 33 333,20 грн.

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015, а в частині зобовязань до повного їх виконання.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, роботи за даним Договором виконані згідно робочого проекту «Капітальний ремонт покрівлі та фасаду учбового спортивного корпусу ОНАХТ за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 124» у складі: дефектних актів від 13.10.2015 та від 16.10.2015, зведеного кошторисного розрахунку вартості обєкту станом на 12.05.2015, локальних кошторисів № 1-1-1, № 2-1-1 та затвердженого Розпорядження проректора з економічного розвитку і адміністративно-господарської роботи ОНАХТ ОСОБА_3 від 13.10.2015 № 07/Р4, при наявності експертного звіту щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт покрівлі та фасаду учбового спортивного корпусу ОНАХТ за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 124» від 12.05.2015 № 16-0599-15 філії ДП «Укрдержбудекспертизи» в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у квітні 2017 року в ході ревізії фінансово-господарської діяльності ОНАХТ за період з 01.07.2014 по 01.01.2017 ОСОБА_2 офісом Державної аудиторської служби України проведено вибіркові контрольні обстеження обсягів виконаних робіт по обєкту капітального ремонту, за результатами яких, зокрема, виявлено безпідставне завищення вартості виконаних робіт по ОСОБА_2 КБ-2в № 2 за жовтень 2015 року на загальну суму 18 474,96 грн., про що 11.04.2017 складено відповідний ОСОБА_2 № 03-11/24.

Таким чином, позивач на підставі ОСОБА_2 офісу Державної аудиторської служби України просить суд стягнути з відповідача 18 474,96 грн. надлишково нарахованих коштів за виконані роботи.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Виходячи з умов укладеного між сторонами Договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а отже права та обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Частиною першою статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За нормами статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У відповідності до частини першої статті 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною першою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Сторони, при укладенні Договору № 133/31 від 16.10.2015, визначили предмет договору (п. 1.1.), його ціну (п. 6.1.), строк виконання робіт (п.п. 1.2., 1.3.), порядок їх прийняття замовником (розділ 4) та порядок здійснення оплати (розділ 6).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивачем прийнято від відповідача підрядні роботи на загальну суму 599 998,80 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми № КБ -3 за жовтень 2015 року та Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 1 за жовтень 2015 року на суму 283 432,80 грн. і № 2 за жовтень 2015 року на суму 316 566,00 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з письмовими повідомленнями до відповідача про недоліки виконаних робіт, як того вимагає стаття 853 ЦК України та п. 5.3. Договору.

Зважаючи на зазначені вище письмові докази та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про виконання робіт підрядником та прийняття їх замовником у належний, визначений Договором між сторонами та чинним законодавством, спосіб, у обсягах та вартості, що погоджені сторонами у вказаних актах виконаних будівельних робіт на суму, яка не перевищує договірну ціну з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 17.12.2015 до Договору.

Так, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання позивача на акт планової ревізії фінансово-господарської діяльності ОНАХТ, що проведена ОСОБА_2 офісом Державної аудиторської служби України, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними, оскільки виявлені внутрішньою ревізією порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі № 5006/18/13/2012.

За приписами статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога до відповідача про повернення 18 474,96 грн., які сплачені позивачем в якості оплати робіт за Договором, безпідставні, необґрунтовані і не підтверджуються наявними матеріалами справи, у зв'язку з чим, не підлягають задоволенню.

Відшкодування судового збору, відповідно до частини першої статті 49 ГПК України, покладається на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дата підписання повного тексту рішення: 10.10.2017

Суддя О.В. Щоткін