ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа № 907/460/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання - І.О. Борщ

за участю представників сторін:

від позивача: Подсоліна Л.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", №1168 від 27.07.2017

на рішення господарського суду Закарпатської області від 17.07.2017 (суддя Йосипчук О.С.)

у справі № 907/460/17

за позовом комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", м. Ужгород

до відповідача Коритнянської сільської ради, с. Коритняни Ужгородського району

про стягнення 2 507 464,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Закарпатської області від 17.07.2017 у справі № 907/460/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Коритнянської сільської ради на користь комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" суму 132535,62грн. боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню, а також суму 1988грн. на відшкодування судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що судом надається перевага умовам договору від 11.04.1997р., укладеного між сторонами спору у відповідності до ст.ст.5, 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст.19, 20, 35 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.2.1. Правил №190. Судовим розглядом справи, відповідно до наявних у справі матеріалів, зокрема поданих позивачем Рахунків-фактур за послуги водопостачання та водовідведення, установлено, що відповідачем спожито 631122 куб.м. води, вартістю 132535,62 грн., з розрахунку 0,21грн. за 1 куб.м. розрахованого відповідно до умов договору від 11.04.1997р. - правочину, умовам якого сторони спору підпорядкували свої права та зобов'язання. казаний борг відповідачем не погашений, тому він підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

В апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити повністю, мотивуючи це тим, що встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче економічно-обгрунтованих витрат на їх виробництво не допускається. Скаржник зазначає, що Договором між сторонами передбачено, що тарифи за воду і каналізацію можуть змінюватися, залежно від змін цін на енергоресурси, реагенти.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Апеляційний господарський суд, враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, що участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, встановлені процесуальні строки розгляду апеляційної скарги та відсутність інших процесуальних перешкод, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності представників відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, рішення господарського суду першої інстанції - скасувати частково з наступних підстав.

Встановлено, що між виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода, правонаступником якого є позивач, та Коритнянською сільською радою, у відповідності до Правил користування системами комунального водопостачання і каналізації в містах і селах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р. (який діяв на момент укладання договору), 11 квітня 1997 року було укладено Договір, відповідно до умов якого водоканал зобов"язався поставляти абоненту воду, відводити господарсько - побутові, виробничі і дощові стоки, а абонент - щомісячно оплачувати за споживання води у відповідності з показниками водомірів по тарифу, а при їх відсутності - по нормах водоспоживання відповідно до згаданих Правил.

Відповідно до п."б" розділу "Предмет договору" та ч.5 розділу "Зобов'язання сторін" згаданого договору відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати плату за надані за цим договором послуги у розмірі 0,21 грн. за 1 куб.м. води та у строки, встановлені Правилами.

Договір укладається на об'єкти у відповідності зі списком, що додається. Списки будинків і осіб, що в них проживають, уточняються не рідше 2-х разів у рік.

Додаткові умови : тарифи за воду і каналізацію можуть змінюватися залежно від змін цін на енергоресурси, реагенти.

Строк дії договору - на один рік. Представник позивача в судових засіданнях пояснила, що договір продовжувався та продовжує діяти, чого також не заперечив відповідач у відзиві на позовну заяву.

У позовній заяві позивач зазначає, що у спірний період нарахування за надані послуги проводилось відповідно до Глави 5 Правил користування системами централізованого комунального водопроводу та водовідведення в населених пунктах України, згідно тарифів, встановлених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.02.2012 № 71 та Наказу по підприємству № 30 від 14.02.2012 р. «Про тарифи на послуги водопостачання та водовідведення» (4,20 грн. за 1м. куб) для категорії населення та Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13.06.2014 року №662 (тариф 7,54 грн. за 1м.куб водопостачання).

Предмет позову - вимога про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 2 507 464,53 грн. за період з червня 2014 року по травень 2015 року включно.

Підстава позову - ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Таким чином, між сторонами спору виникли правовідносини, що регламентуються спеціальними законами України "Про житлово-комунальні послуги" та "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (назва Закону в редакції Закону N 2047-VIII) від 18.05.2017), а також Главою 63 ЦК України, та відповідними підзаконним нормативними актами.

У відповідності до п 2.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. №190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.08 №936/15627 (чинними в період спірних правовідносин), відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України „Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (назва Закону в редакції Закону N 2047-VIII) від 18.05.2017) та „Про житлово-комунальні послуги".

Спеціальними законами України "Про житлово-комунальні послуги" та "Про питну воду да питне водопостачання та водовідведення" унормоване правило, згідно з яким правовідносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ст.ст.5, 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст.19, 20, 35 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.2.1. Правил №190).

Згідно ст. 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та/або водовідведення.

Згідно ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (назва Закону в редакції Закону N 2047-VIII) від 18.05.2017) споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п.2 ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. При цьому, у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів (п.6 ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Аналіз наведених вище норм права, у контексті спірної ситуації призводить до висновку про те, що умови взаємодії обох контрагентів договору викладені у договорі у можуть бути зміненими у випадках та способом, встановленим для випадків внесення змін до договору (ст.188 ГК України, ст.ст.651, 652 ЦК України).

Апеляційний суд зазначає, що Договором між сторонами передбачено, що тарифи за воду і каналізацію можуть змінюватися залежно від змін цін на енергоресурси, реагенти, чого не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах:1) доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій; 2) нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку; 3) відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

У даному випадку, тариф за надані послуги передбачений укладеним договором у розмірі 0,21 грн., який не є економічно обґрунтованим у спірний період. Згідно чинного законодавства, актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення неодноразово змінювалися. Крім того, Договором передбачена можливість змін встановлених тарифів на дані послуги залежно від змін цін на енергоресурси і реагенти.

Відтак, апеляційний суд вважає, що позивачем належним чином обгрунтовано та підтверджено обсяг та вартість наданих відповідачу послуг за спірний період з червня 2014 року по травень 2015 рік на загальну суму 2 507 464,53 грн.

Вказаний борг відповідачем не погашений, тому він підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення 2 374 928.91 грн. боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню прийняте без урахування усіх обставин справи, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у цій частині.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, апеляційний господарський суд здійснює перерозподіл судових витрат у даній справі за розгляд справи у першій інстанції та здійснює розподіл судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів ст. 49 ГПК України в апеляційній інстанції.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимоги та стягнення судового збору є законним, обґрунтованим та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга в цій частині - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", №1168 від 27.07.2017 - задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 17.07.2017 у справі № 907/460/17 - скасувати в частині відмови у позові про стягнення 2 374 928.91 грн. боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню. В цій частині прийняти нове рішення.

3. Позов комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", м. Ужгород до Коритнянської сільської ради, с. Коритняни Ужгородського району про стягнення 2 374 928.91 грн. боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню - задоволити.

4. Стягнути з Коритнянської сільської ради (89435 Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Духновича, 66, „в", код 04349768) на користь комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000 Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, 1, код 03344326) суму боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню в розмірі 2 374 928.91 грн.

5. В решті рішення залишити без змін.

6. Пункти 1,2 резолютивної частини Рішення господарського суду Закарпатської області від 17.07.2017 у справі № 907/460/17 викласти в наступній редакції: «Позов задоволити повністю. Стягнути з Коритнянської сільської ради (89435 Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Духновича, 66, „в", код 04349768) на користь комунального підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000 Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, 1, код 03344326) суму боргу за послуги по водопостачанню та водовідведенню в розмірі 2'507'464,53 грн.".

7. Стягнути з Коритнянської сільської ради (89435 Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Духновича, 66, „в", код 04349768) судовий збір у розмірі 41373,17 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 35 623,97 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

8. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

10. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 02.10.2017 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.