КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 911/2358/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Хрипуна О.О.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Батюк І.В.- прокурор, посвідчення № 042854 від 15.04.2016

від відповідача-1: Бєляков М.С.- за довіреністю № 04-09/609 від 04.07.2017;

від відповідача-2: Семенюк С.М.- за довіреністю № б/н від 03.10.2017;

від відповідача-3: Короленко О.В.- за довіреністю № б/н від 18.09.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» на ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16 (головуючий суддя: Христенко О.О., судді: Антонова В.М., Мальована Л.Я.)

за позовом першого заступника прокурора Київської області, м. Київ,

в інтересах держави

до 1) Бучанської міської ради, м. Буча, Київська обл.,

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД», м. Буча, Київська обл.,

3) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк», м. Буча, Київська обл.,

про визнання недійсними рішень, договорів оренди та суборенди земельної ділянки

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.08.2017 заяву першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову у справі господарського суду Київської області № 911/2358/16 задоволено частково; накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0116, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А, площею 2,0112 га; заборонено Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1), Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛДТ» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1) проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0116 площею 2,0112 га, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А вирубку дерев та будівельні роботи; у решті заяви першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України мотивована доведеністю заявлених першим заступником прокурора Київської області в заяві про забезпечення позову підстав.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» (надалі- ТОВ «Комфорт ЛТД» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову у справі № 911/2358/16.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ «Комфорт ЛТД» на ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16 та призначено її до розгляду на 19.09.2017.

У судовому засіданні 19.09.2017 представник апелянта (відповідача-2) вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав. Крім того, останнім було заявлено клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги у відповідності до вимог ст. ст. 69, 102 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду віл 19.09.2017 клопотання ТОВ «Конфорт ЛТД» про відкладення та продовження строку розгляду скарги задоволено; строк розгляду продовжено та відкладено на 03.10.2017.

02.10.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від прокуратури Київської області надійшли пояснення, у яких остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта (відповідач-2) вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні підтримав подану ТОВ «Конфорт ЛТД» апеляційну скаргу та просив ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 скасувати, у задоволенні заяви першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову відмовити у зв'язку з її необгрунтованістю.

Представник відповідача-3 у судовому засіданні також підтримав подану апеляційну скаргу та просив ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 скасувати, у задоволенні заяви першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову відмовити.

У судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги заперечував, з викладених у письмових поясненнях на неї підстав.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали оскарження ухвали суду, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оцінивши наявні у матеріалах оскарження ухвали суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

В силу ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з копії позовної заяви, предметом даного спору є вимога першого заступника прокурора Київської області до відповідачів 1-3 про визнання недійсним визнання недійсними, а саме:

1. рішення Бучанської міської ради № 2374-74-VI від 30.07.2015 «Про затвердження ТОВ «Конфорт ЛТД» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га, надання в оренду землі»;

2. рішення Бучанської міської ради № 2430-76-VI від 01.09.2015 «Про надання ТОВ «Конфорт ЛТД» згоди на передачу земельної ділянки площею 2,0112 га в суборенду обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк»;

3. договір оренди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116, укладений між Бучанською міською радою та ТОВ «Конфорт ЛТД», строком на 5 років;

4. договір суборенди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116, укладений 16.09.2015 між ТОВ «Конфорт ЛТД» та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк», строком на 5 років.

03.07.2017 перший заступник прокурора Київської області звернувся до господарського суду Київської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0116, розташованої за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А, площею 2,0112 га та заборони обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк», товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0116, розташованої за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А, площею 2,0112 га, вирубку дерев та будівельні роботи.

Задовольняючи частково вищезазначену заяву місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем-3 (суборендарем) на спірній земельній ділянці розпочато вирубку дерев лісових порід, а тому невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, а також те, що в разі забудови спірних земельних ділянок та знищення дерев також унеможливить їх використання за цільовим призначенням (лісогосподарським).

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Статтею 66 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Приписами постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" унормовано, що відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Заява першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову мотивована тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 367/4187/14-ц, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Київської області від 02.06.2015 та Вищого спеціалізованого суду України з розряду цивільних і кримінальних справі від 29.07.2015, задоволено позов заступника прокурора Київської області та визнано недійсним рішення Бучанської селищної ради «Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови» № 71/1-4-ХХІV від 25.06.2002. Висновки судів підтверджені постановою Верховного Суду України від 16.12.2015 у вищезазначеній справі. Прокурор зазначає, що судами у вищезазначеній справі встановлено, що Бучанською селищною радою 25.02.2002 прийнято рішення «Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови» № 71/1-4-ХХІV. На час прийняття такого рішення землі, віднесені до земель житлової та громадської забудови, мали лісогосподарське призначення, тому Бучанська селищна рада перевищила свої повноваження і з порушенням закону, без розпорядження уповноваженого державного органу, за відсутності згоди органу лісового господарства, без відповідного проекту землеустрою прийняла рішення про віднесення земель лісового фонду до земель житлової та громадської забудови. Площа земельної ділянки Бучанської лісогосподарської установи, яку рішенням Бучанської селищної ради від 25.06.2002 віднесено до земель житлової та громадської забудови в межах Бучанської селищної ради, становила 890 га згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Прокурор також вказує, що віднесення спірної земельної ділянки площею 2,0112 га, яку передано в оренду та суборенду на підставі спірних договорів, укладених між відповідачами, до земель лісогосподарського призначення Бучанської лісової дачі підтверджується інформацією виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 11.04.2016 № 281 та картографічними матеріалами лісовпорядкування (спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду Бучанської лісової дачі та розташована в кварталі 1 виділах 7, 8 та 13. Таким чином на переконня першого заступника прокурора Киъвської області, на підставі вищезазначених рішень Бучанської міської ради з державної власності за відсутності волі власника (держави в особі уповноваженого органу) у користування відповідачем 1-2 вибула земельна ділянка лісогосподарського призначення та незаконно змінено її цільове призначення на землі житлової забудови, а відтак, не вжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у даній справі.

На підтвердження вказаної обставини, прокурором до заяви про забезпечення позову додано протокол огляду місця події від 22.06.2017, складений Ірпінським відділом поліції ГУ НП в Київській області, в якому зазначено, що виїздом на місце події слідчо-оперативної групи та проведеним оглядом місця події установлено, що на земельній ділянці по вул. Лісовій, 1-А 21.06.2017 здійснено вирубку 12 дерев.

Вживаючи ухвалою від 18.08.2017 за заявою першого заступника прокурора Київської області заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0116, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А, площею 2,0112 га та заборони Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1), товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛДТ» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1) проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0116 площею 2,0112 га, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А вирубку дерев та будівельні роботи суд першої інстанції, дійшов підставного висновку про можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам та інтересам позивача, та обґрунтовано припустився, що невжиття заходів до забезпечення позовних вимог може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Приймаючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:040:0116, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А, площею 2,0112 га та заборони Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1), товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛДТ» (, місцезнаходження: 08292, Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1) проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0116 площею 2,0112 га, що розташована за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А вирубку дерев та будівельні роботи, місцевий господарський суд прийнявши до уваги обґрунтованість доводів першого заступника прокурора Київської області, встановивши безпосередній зв'язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову, правомірно застосував ст. 66 ГПК України та підставно обрав заходи до забезпечення позову, які відповідають положенням ст. 67 ГПК України. Як наслідок, ухвала місцевого господарського суду відповідає нормам процесуального права, є законною та обґрунтованою.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, колегія суддів вважає, що застосування вищезгаданих заходів до забезпечення позову до вирішення спору по суті не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі. Під розумним балансом інтересів у даному випадку суд розуміє те, що вжиття заходів забезпечення позову не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до розділу 6 договору оренди земельної ділянки від 10.08.2015, укладеного між відповідачем 1- та відповідачем -2 визначено, що існуючі обмеження та обтяження щодо використання земельної ділянки визначаються відповідно до законодавства на підставі висновків відповідних органів земельних ресурсів та містобудування і архітектури. Обов'язковими для діяльності орендаря є наступні обмеження щодо використання земельної ділянки: забезпечувати безкоштовне і безперешкодне використання об'єктів загального користування, які знаходяться на даній земельній ділянці, безкоштовний доступ на земельну ділянку відповідних служб для обслуговування і ремонту об'єктів загального користування та інженерної інфраструктури, розміщення межових та геодезичних знаків та під'їздів до них. Вирубку лісових насаджень проводити після відповідного погодження.

Аналогічні обмеження також і містяться в договорі суборенди земельної ділянки від 16.09.2015 укладеного між Бучанською міською радою та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк», зокрема, у п. п. 6.1 та 6.2 вказаного договору.

Однак ані апелянтом, ані відповідачами 1,3 не надано доказів викокання умов договору оренди земельної ділянки від 10.08.2015 та договору суборенди земельної ділянки від 16.09.2015.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами оскарження ухвали суду, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування оскаржуваної ухвали наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали місцевого суду не знаходить.

Доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом ст. ст. 66, 67 ГПК України не знайшли свого підтвердження в матеріалах оскарження ухвали, а тому не можуть бути підставою для прийняття рішення про скасування ухвали.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах оскарження ухвали дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 49, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.О. Хрипун

М.Л. Яковлєв