ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р.Справа № 922/6617/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства Укргазвидобування, 04053, Київ-53, вул. Кудрявська, 26/28, , в особі філії Газопромислове управління Шебелинкагазвидобування, 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Червоний Донець, вул. Стадіонна, 9, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю Стройснабкомплект, 61002, АДРЕСА_1, ;

про стягнення 27118,80 грн.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №2-365д від 19.12.2016);

відповідача не зявився.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Укргазвидобування в особі філії Газопромислове управління Шебелинкагазвидобування звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Стройснабкомплект про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 27118,80 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договори № 1 КР-ШГВ/2012 від 13.12.2012 та № 2 КР-ШГВ/2012 від 13.12.2012 на виконання окремих видів будівельно-монтажних та ремонтних робіт, які були виконані сторонами. Проте Державною фінансовою інспекцією України під час проведення документальної ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ Укргазвидобування за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 встановлено, що ТОВ Стройснабкомплект в Актах КБ-2в за грудень 2012 р. необґрунтовано зайво включено та виставлено до розрахунку вартість підрядних робіт, що завдало матеріальної шкоди (збитків) позивачу на загальну суму 27118,80 грн. Вказані порушення були зазначені в Довідці ревізії фінансово-господарської діяльності філії ГПУ Шебелинкагазвидобування ПАТ Укргазвидобування від 12.09.2014 та з метою їх усунення Державна фінансова інспекція України звернулася до ПАТ Украгазвидобування з вимогою від 21.10.2014 № 05-14/1482. Здійснюючи правове обгрунтування посилався на ст. 224 Господарського кодексу України, ст.ст. 837, 843, 844, 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2016 провадження у справі №922/6617/15 зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи № 826/19356/14. Зобовязано позивача надати суду інформацію щодо вирішення справи № 826/19356/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.09.2017 поновлено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.09.2017 відкладено розгляд справи на 09.10.2017 о 12:30 год. Цією ж ухвалою було продовжено строк розгляду справи №922/6617/15 на 15 днів, до 09.10.2017 за клопотанням представника позивача (вх. №30686 від 20.09.2017).

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав. Разом з цим на момент розгляду вказаної справи в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачеві ухвали суду про відкладення розгляду справи від 20.09.2017. Відповідно до інформації про відстеження пересилання поштових відправлень, що міститься на сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», обєктом поштового звязку ХАРКІВ 2 з індексом 61002 26.09.2017 о 16:50 адресату не вручено під час доставки поштове відправлення за номером 389.

Також ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.12.2015, про відкладення розгляду справи від 03.02.2016, про зупинення провадження у справі від 24.02.2016, ухвала суду від 30.08.2017, що були направлені на адресу відповідача, яка міститься у позовній заяві - 61002, АДРЕСА_1, що збігається із адресою, заначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду 08.02.2016, 12.03.2016, 07.04.2016, 26.09.2017 відповідно без доказів вручення відповідачеві з відміткою пошти відповідно «за закінченням терміну зберігання», «за даною адресою відсутнє», «за не запитом».

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до положень п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвали суду про порушення провадження у справі, про зупинення провадження у справі, про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у судове засідання, водночас судом вжито всі заходи для належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач на виконання вимог ухвали суду від 20.09.2017 надав додаткові пояснення (вх. №32483 від 04.10.2017), які досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та у додаткових поясненнях (вх. №32483 від 04.10.2017).

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

13 грудня 2012 року між дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі директора ГПУ «Шебелинкагазвидобування» (далі, замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Стройснабкомплект» (далі, підрядник) укладемо договори підряду №1 КР-ШГВ/2012 та № 2 КР-ШГВ/2012 (на виконання окремих видів будівельно-монтажних ремонтних робіт) (далі - договори).

Відповідно до умов п.1.1 договорів, замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами виконати роботи за завданням замовника відповідно до проектно - кошторисної документації, умов договорів та передати у встановлений строк роботу, а замовник зобовязується прийняти і оплатити закінчену роботу.

Вид робіт визначено п. 1.2 договорів - капітальний ремонт крівлі.

Згідно із п.1.4. договорів, обсяг, перелік і зміст робіт визначається у проектно кошторисній документації, що є невідємною частиною договорів та погоджується сторонами.

Розділ 4 договорів містить перелік прав та обовязків сторін.

Так, підрядник зобовязаний, зокрема, виконувати всі вказівки замовника з приводу виконання робіт відповідно до проектної документації, будівельними нормами і правилами та інформувати замовника про хід виконання робіт, надавати необхідну для цього проектну і виконавчу документацію; забезпечити повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації, визначити осіб, відповідальних за її ведення; здійснювати належне ведення журналу виконання робіт, який повинен знаходитись на обєкті (будівельному майданчику), враховувати вимоги замовника по усуненню виявлених порушень, вносити записи про їх усунення до журналу.

В свою чергу, замовник має право, зокрема, ознайомлюватися із порядком ведення журналу робіт, при потребі засвідчувати кожний запис, викладати свої претензії щодо обєктивності і повноти інформації, ходу виконання робіт; вносити у проектно-кошторисну документацію зміни у встановленому законодавством та договором порядку; вимагати безоплатного виправлення недоліків у роботі, спричинених підрядником, у встановлений строк або доручити виправлення іншій особі за рахунок підрядника; контролювати відповідність обсягу і вартості виконаних робіт проектам, кошторисам, будівельним нормам і правилам, матеріалів і конструкцій державним стандартам і ТУ.

При цьому замовник зобовязаний негайно повідомити підрядника про виявлені під час та/або після прийняття робіт відступи від умов договору або інші недоліки.

Пунктом 5.2. договорів передбачено, що приймання-передача робіт оформлюється актом, підписаним обома сторонами після попереднього випробування.

Підрядник зобовязаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) подавати замовнику виконавчу документацію. При передачі замовнику, виконавча документація засвідчується підписом відповідальної особи і печаткою підрядника про достовірність виконаних робіт проектній документації з урахуванням всіх змін і доповнень, що відбулися в процесі будівництва. (п.п. 5.4., 5.5).

Згідно з п. 6.1, ціна договорів сформована на підставі проектно - кошторисної документації.

Відповідно до п. 6.4 договорів, платежі замовник здійснює за фактично виконані роботи на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт (ф.КБ-2В) і довідки про партії виконаних робіт та витрат (ф. КБ-3), які складаються підрядником щомісячно по мірі готовності окремих робіт та надаються замовнику на підпис не пізніше 26 числа звітного місяця. Замовник підписує акти, у разі відсутності зауважень протягом 3 робочих днів з моменту їх надання підрядником.

Додатковими угодами №1 та №2 від 10.01.2013 були внесені зміни до вищезазначених договорів щодо найменування замовника у звязку із реорганізацією Дочірньої компанії «Укргазвидобвання» Національної акціонерної компанії шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування».

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем (підрядником) були виконані зобовязання за вказаними договорами, підтвердженням цього слугують акти прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року за договорами №1 КР-ШГВ/2012 та №2 КР-ШГВ/2012 від 13.12.2012 на суму 226543,67 грн. та відповідно на суму 30525,28 грн. Акти підписані 26.12.201012 уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені печатками сторін, що свідчить про відсутність претензій зі сторони замовника (позивача) до виконаних робіт (ціни, обсягів) підрядником (відповідачем) (а.с.58-61).

В свою чергу, позивач на виконання умов договорів відповідно до підписаних двосторонніх актів прийому виконаних будівельних робіт від 26.12.2012, здійснив у повному обсязі оплату за капітальний ремонт покрівлі будівлі їдальні та сторожки СП «Факел» ГПУ «Шебелинкагазвидобування», що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №2559 від 28.02.2013 на суму 226543,67 грн. та №1950 від 19.02.2013 на суму 30525,28 грн. (а.с.62, 63).

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи Державною фінансовою інспекцією в Харківській області під час проведення ревізії фінансово - господарської діяльності філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 встановлено, що ТОВ «Стройснабкомплект» в Актах КБ-2в за грудень 2012 р. необгрунтовано зайво включено та виставлено до розрахунку вартість підрядних робіт, які були оплачені позивачем внаслідок чого останньому було завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальні суму 27118,80 грн.

Вказані порушення були зазначені в довідці ревізії фінансово - господарської діяльності Філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 (а.с.55-57).

Так, в актах КБ-2в ТОВ «Стройснабкомплект» за грудень 2012 на суму 226 543,67 грн. з ПДВ. та на суму 30525,28 грн. з ПДВ. з капітального ремонту покрівель їдальні та сторожки СП «Факел» враховані витрати на улаштування покрівель з металочерепиці. Вартість зазначеного виду робіт розрахована за нормою Е12-12-4 «Улаштування покрівель шатрових з металочерепиці». Контрольним оглядом встановлено, що фактично виконувались улаштування двоскатних покрівель. В даному випадку необхідно використовувати норму Е12-12-1 «Улаштування покрівель двоскатних з металочерепиці». Внаслідок необгрунтованого застосування ресурсних елементних кошторисних норм в актах КБ-2в вартість підрядних робіт необгрунтовано завищена на суму 22458,00 грн., чим порушено п.3.3.10.1 «Правила визначення вартості будівництва» ДБН Д.1.1.-1-2000, затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (із змінами).

Крім того, контрольним оглядом обсягів виконаних робіт встановлено, що в акті КБ-2в за грудень 2012 року на суму 30525,28 грн. з ПДВ. на капітальний ремонт покрівлі сторожки СП «Факел» зазначені види робіт з утеплення плитами з мінеральної вати в кількості 90м2 улаштування покриття з повітробар'єру в кількості 90 м2, які фактично не виконано.

Внаслідок завищення обсягів виконаних робіт в актах КБ-2в вартість підрядних робіт необгрунтовано завищена на 4660,80 грн., чим порушено п.3 3.10.1 «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д. 1.1.-1-2000, затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (із змінами).

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи Державна фінансова інспекція України з метою усунення вищевказаних порушень звернулася до ПАТ «Укргазвидобування» з вимогою від 21.10.2014 №05-14/1482, в свою чергу вказане стало підставою для звернення позивача із позовом до ТОВ «Стройснабомплект» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 27118,80 грн. керуючись ст.1212 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У ст.844 ЦК України закріплено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1, 2).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що стронами взяті на себе зобовязання за договорами підряду виконані належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи двосторонні акти КБ-2в прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року за договорами №1 КР-ШГВ/2012 та №2 КР-ШГВ/2012 від 13.12.2012 на суму 226543,67 грн. та відповідно на суму 30525,28 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а також платіжні доручення №2559 від 28.02.2013 на суму 226543,67 грн. та №1950 від 19.02.2013 на суму 30525,28 грн., що підтверджують оплату позивачем підрядних робіт, виконаних відповідачем за договорами (а.с.58-63).

Предметом позову є стягнення з відповідача 27118,80 грн. відповідно до ст.1212 ЦК України як безпідставно отриманих останнім за договорами від 13.12.2012 №1 КР-ШГВ/2012 та №2 КР-ШГВ/2012.

Підставою позову є вимога Державної фінансової інспекції України від 21.10.2014 №05-14/1482, адресована позивачу для усунення порушень, виявлених під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014, зокрема, і щодо ТОВ «Стройснабкомплект», яке на підставі договорів підряду, укладених із позивачем, проводило роботи з ремонту обєктів СП «Факел» ГПУ «Шебелинкагазвидобування» на загальну суму 781652,56 грн. Ревізією встановлено, що внаслідок необґрунтованого застосування ресурсних елементних кошторисних норм в актах КБ-2в, вартість підрядних робіт необґрунтовано завищена на суму 22458,00 грн., чим порушено п.3.3.10.1 «Правила визначення вартості будівництва» ДБН Д.1.1.-1-2000, затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174. Також внаслідок завищення обсягів виконаних робіт в актах КБ-2в вартість підрядних робіт необгрунтовано завищена на 4660,80 грн., чим порушено п.З 3.10.1 «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д. 1.1.-1-2000, затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (із змінами).

Водночас, ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2016 було задоволено клопотання позивача про зупинення провадження у справі №922/6617/15 (вх. №6259 від 24.02.2016) та зупинено провадження у справі до вирішення повязаної з нею справи №826/19356/14, предметом розгляду якої є скасування вимоги Державної фінансової інспекції України від 21.10.2014 №05-14/1482, яка є підставою звернення позивача з позовом до суду у справі №922/6617/15.

Відповідно до наданої позивачем суду інформації та відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 по справі №826/19356/14 за адміністративним позовом ПАТ «Укразвидобування» до Державної фінансової інспекції України про скасування вимоги, задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування», скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2015 та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено; скасовано вимогу Державної фінансової інспекції України №05-14/1482 від 21.10.2014.

Зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 29 травня 2017 року. Інформація щодо касаційного оскарження вказаного судового рішення у ЄДРСР відсутня.

У ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У цьому аспекті преюдиційність судових рішень для господарських судів установлено ст. 35 ГПК України.

Згідно із частиною 3 вищезазначеної статті, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги скасування постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 по справі №826/19356/14 вимоги Державної фінансової інспекції України №05-14/1482 від 21.10.2014, яка була підставою звернення позивача до суду із позовом про стягнення з відповідача 27118, 80 грн. за договорами підряду як безпідставно отриманих, з огляду на набрання рішенням суду апеляційної інстанції законної сили, суд приходить до висновку про відсутність нормативних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, так як підстава позову відпала, у звязку із чим відмовляє у задоволенні позову за безпідставністю.

Виходячи із положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати з оплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 4-5, 12, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_2