РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2017Справа №910/10342/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс"

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 28 025,61 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Сайко Ю.В., довіреність б/н від 15.07.2016

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 28 025,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 порушено провадження у справі № 910/10342/17 та призначено розгляд на 14.07.2017.

14.07.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. у відпустці.

Ухвалою суду від 24.07.2017 розгляд справи призначено на 07.08.2017.

07.08.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

07.08.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.08.2017 призначено розгляд справи на 08.09.2017.

В судове засідання 08.09.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 08.09.2017 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.09.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" (надалі - позивач) з позовом до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач) про стягнення 348 040,76 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору № 135 на закупівлю товарів за державні кошти код 27.51.2 за ДКПП ДК 016-2010 - прилади електричні побутові, інші, н.в.і.у. (плита електрична, типу ПЕ-6Ш, 6-ти комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В; плита електрична, типу ПЕ-4Ш, 4-х комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В) від 24.12.2013р., у визначений строк не розрахувався за поставлений товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 199 158,00 грн., за прострочення сплати якої позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 135 427,42 грн. та 3% річних - 13 455,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. порушено провадження у справі №910/13431/16 та розгляд справи призначено на 18.08.2016р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 позовні вимоги задоволено частково.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 було встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних ґрунтуються на законі, а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, нарахованих за період з квітня 2014 року по травень 2016 року підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 135 427,42 грн., який є арифметично вірним, та 3% річних за період з 01.04.2014р. по 30.06.2016р. у сумі 13 447,31 грн, згідно розрахунку суду.

Відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Позивач зазначив, що не зважаючи на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016, відповідач сплатив заборгованість 11.04.2017, в зв'язку із чим позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати за період з 01.09.2016 по 11.04.2017 та 3% річних за період з 01.07.2016 по 11.04.2017.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 15 листопада 2010 р. у справі № 3-11гс10).

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд, враховує наявний розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, а оскілки відповідач не подав свій контррозрахунок у суду відсутні підстави відхиляти вимоги позивача про стягнення з відповідача 4648,83 грн. - 3% річних та 23376,78 інфляційних втрат.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02105, м. Київ, проспект Миру 6-а, ідентифікаційний номер 37397216 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» (73025, м. Херсон, , вул. Михайлівська, 18; ідентифікаційний номер 38648705) інфляційних нарахувань в розмірі 23376 (двадцять три тисячі триста сімдесят шість) грн. 78 коп., 3% річних в розмірі 4648 (чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн.83 коп., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.10.2017

Суддя Мельник В.І.