ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.2017 Справа № 920/869/17

За позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (м. Суми)

до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Сумської дирекції (м. Суми)

про стягнення 183120 грн. 48 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не зявився.

У засіданні брав участь секретар судового засідання Мудрицька С.Ю.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 183120 грн. 48 коп. боргу за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 30.01.1998 договору оренди нежитлового приміщення № ФМ-348.

Представник позивача усно зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав відзив на позовну заяву, де зазначає, що проти позову заперечує, оскільки позивачем не вжито заходів досудового врегулювання спору, частина позовних вимог знаходиться поза межами строку позовної давності, а стягнення орендної плати у розмірі, що перевищує 1 грн. на рік за період, що наведений у розрахунку, є порушенням імперативних приписів законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.1998 між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення № ФМ-348, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Лікаря Івана Деревянка, 6 (колишня вул. Халтуріна, 6) (надалі Договір).

Згідно акту приймання-передачі від 30.01.1998 позивач передав, а відповідач прийняв вищезазначене майно в оренду.

Відповідно до п. 8.1. Договору строк дії договору встановлюється на двадцять років з 30 січня 1998 року до 30 січня 2018 року.

28.08.2000 та 08.04.2008 роках до Договору були укладені зміна № 1 та зміна № 2 до розрахунку орендної плати.

В подальшому вносились зміни до розрахунку орендної плати, якими на 2009, 2010, 2011 роки встановлювалась орендна плата в розмірі 1 грн. на рік.

28.01.2016 між сторонами була укладена зміна № 4 до Договору, якою з 01.01.2016 на 5 років орендна плата для відповідача була встановлена в розмірі 1 грн.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що орендна плата визначається згідно з розрахунком, що є додатком № 3 до Договору.

Позивачем здійснено розрахунку орендної плати згідно додатку № 3 до договору, в редакції зміни № 3 від 08 серпня 2011 року до розрахунку орендної плати до Договору, де зазначено, що орендна плата за цим розрахунком нараховується орендодавцю з 01.08.2011 по 31.12.2011 в розмірі 1 грн., а в подальшому з січня 2012 відповідно до пунктів 8,12 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 23.06.2010 № 3964-МР.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування суми місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним з урахуванням ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не здійснив оплати за оренду приміщення, в звязку з чим станом на 31.08.2017 року у нього наявна заборгованість в сумі 183121 грн. 68 коп. за період з 01.01.2014 по 01.12.2015.

Оскільки відповідач борг не погасив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, оскільки вимоги позивача про стягнення боргу за період до 01.09.2014 року знаходяться за межами строку позовної давності.

Суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про застосування позовної давності підлягає частковому задоволенню, а також підлягають частковому задоволенню і позовні вимоги позивача, оскільки:

Згідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно до п. 4.1.4 Договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, на умовах і в строки встановлені Договором.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за період з 01.01.2014 по 01.12.2015 у розмірі 183121 грн. 68 коп.

Вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача. Відповідач у відзиві проти порядку розрахунку не заперечував.

Однак, згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Заявлені вимоги є вимогами з помісячним строком виконання, оскільки, як вже зазначалось, орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним. Перебіг позовної давності по платежу починається з дати, яка слідує за останнім днем передбаченого Договором строку для виконання обовязку, а тому позовна давність застосовується до кожного щомісячного платежу окремо.

Згідно до частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, дійшов висновку про застосування позовної давності та відмови у звязку із цим у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.2014 по 01.08.2014 у розмірі 40952 грн. 19 коп.

В той же час, суд приходить до висновку про неможливість застосування строку позовної давності до стягнення боргу за серпень 2015, так як орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним (зміна № 3 до Договору). Останній строк сплати оренди за серпень був 15.09.2014, а отже перебіг строку позовної давності закінчився 16.09.2017, а позовна заява надійшла до суду 15.09.2017.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 142168 грн. 37 коп. за період з 01.08.2014 до 01.12.2015.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, в звязку з застосуванням строків позовної давності.

Крім того, стосовно заперечень відповідача про невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, то:

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням ТОВ «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції (справа про досудове врегулювання спорів) визнано неконституційним положення щодо необхідності застосування досудового врегулювання спорів.

Оскільки можливість досудового врегулювання спору є правом позивача, а не обовязком, то є неправомірним посилання відповідача про передчаснісь звернення позивача з позовом до суду.

Стосовно посилання відповідача на те, що розмір орендної плати, що перевищує 1 грн. на рік за період, наведений у розрахунку, є порушенням імперативних приписів законодавства, то:

За правилами частини 1 статті 651 ЦК України, ст. 188 та ст. 286 ГК України, а також п. 8.1 Договору зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна оформлюються доповненням до Договору, які підписуються сторонами.

Суд не приймає такі заперечення до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що сторони у передбаченому законом порядку внесли зміни стосовно істотної умови Договору розміру орендної плати та порядку її нарахування.

Також, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що в судовому порядку зміна № 3 до Договору, згідно якої позивач нараховував орендну плату, була скасована чи змінена.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В той же час, рішенням господарського суду Сумської області від 15.11.2012 по справі № 5021/1287/12 за позовом Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Сумської дирекції (відповідача по даній справі) до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (позивача по даній справі) про визнання договорів недійсним, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, було відмовлено позивачу у визнанні недійсним розділу ІІ зміни від 8 серпня 2011 року № 3 до розрахунку орендної плати до договору оренди нежитлового приміщення № ФМ-348, який є підставою нарахування орендної плати по даній справі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерно товариства «Укрпошта» в особі Сумської дирекції (площа Привокзальна, б. 5, м. Суми, 40003, код 22981300) на користь Департамента забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. садова, 33, м. Суми, 40009, код 40456009) 142168 грн. 37 коп. заборгованості, 2132 грн. 53 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.10.2017.

Суддя ОСОБА_2