ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.09.2017р. Справа № 905/2814/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» в порядку ст. 121-2 ГПК України за вх. № 15878/17 від 09.06.2017р.

по справі №905/2814/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс»

про стягнення 56 285 грн.,

за участю учасників процесу:

від позивача (скаржника): ОСОБА_1, за довіреністю від 17.05.2017р. № 668

від відповідача: не зявився

від органу ДВС: не зявився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.11.2016р. по справі № 905/2814/16 позов ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Енергоімпекс» на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» штраф у розмірі 33 771 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

02.12.2016р. на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

09.06.2017р. за вх. № 15878/17 господарський суд одержав скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в порядку статті 121-2 ГПК України, згідно з якою останнє просить суд визнати незаконними дії Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та постанову від 17.05.2017р. про повернення наказу господарського суду Донецької області № 905/2814/16 від 02.12.2016р. стягувачу, скасувати постанову.

В обґрунтування вимог скарги позивач (скаржник) посилається на те, що державним виконавцем не в повному обсязі виконані вимоги ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», з огляду на те, що боржник не перебуває в процесі припинення, має діючий договір з Донецькою залізницею, займається перевезенням вантажів, має рахунки в ТехПД Донецької залізниці, на яких знаходяться кошти у сумі 758,42 грн. та 14 000 грн., веде господарську діяльність, що свідчить про наявність можливості Селидівського ВДВС у відкритому виконавчому провадженні виявити розрахункові рахунки в установах банку, через які боржник веде господарську діяльність. Також скаржник зазначає, що за 2016р. залізниця сплатила всі борги на рахунок ТОВ «Енергоімпекс», що свідчить про бездіяльність виконавчої служби щодо арешту рахунків боржника.

Аналогічні посилання викладені скаржником і у письмових поясненнях за вх. № 22959/17 від 05.09.2017р.

17.07.2017р. за вх. № 19048/17 господарський суд одержав заперечення Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на скаргу, згідно з якими останній просить суд відмовити у її задоволенні з посиланням на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження №4873113, до якого приєднано виконавче провадження № 53606259 щодо виконання наказу ГСДО 905/2814/16 від 02.12.2016р., державним виконавцем винесені постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника, про арешт коштів боржника. Згідно відповідей територіального сервісного центру №1444 від 19.04.2017р., міжміського управління Держгеокадастру у містах Селидовому та Новогродівка, Державної фіскальної служби рухоме майно, земельні ділянки на праві власності у боржника відсутні та останній має відкриті розрахункові рахунки. Згідно повідомлень ПАТ «Європромбанку» за №004/1059 від 08.12.2015р., АТ «Ощадбанк» за №25-9/2197 від 01.12.2015р. постанова про арешт коштів боржника прийнята до виконання, а управлінням ДКС у м. Селидовому відмовлено у прийнятті вказаної постанови. Також, у прохальній частині заперечень заявлено клопотання слухання справи без участі представника ВДВС Селидівського міського управління юстиції.

Відповідач у судове засідання 05.09.2017р. не зявився, письмову позицію щодо скарги не надав, при цьому про час та місце розгляду скарги відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», заслухавши пояснення представника останнього, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог скарги, з наступних мотивів.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, частини першої статті 4-5, частини першої статті 84 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Судові рішення ухвалюються іменем України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження». (ст. 115 ГПК України).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ, п. 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012р. № 512/5 (в редакції від 05.10.2016р.) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ).

Як свідчать матеріали справи, 24.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53606259 щодо виконання наказу ГСДО від 02.12.2016р. № 905/2814/16 про стягнення з ТОВ «Енергоімпекс» на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» штрафу у розмірі 33 771 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

24.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №53606259 до зведеного виконавчого провадження № 48731113, яке веде Селидівський міський ВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

У відповіді за вих. № 31/5-1444-3204 від 05.04.2017р. Територіальний сервісний центр № 1444 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області повідомив про те, що відповідно до пошукових баз ТСЦ № 1444 станом на 31.03.2017р. за ТОВ «Енергоімпекс» АМТ не зареєстровані.

У листі міжміського управління у містах Селидовому та Новогродівці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №11-5-0.251-270/109-17 від 30.03.2017р. «Про надання інформації» за ТОВ «Енергоімпекс» до 01.01.2013р. земельних ділянок належних на праві власності не значиться; повідомлено, що з 01.01.2013р. права власності на земельну ділянку реєструються у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який веде Департамент державної реєстрації.

17.05.2017р. за № 87272102 державним виконавцем сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, згідно з якою нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

У матеріалах справи наявний лист ПАТ «Європромбанк» №004/1059 від 08.12.2015р., згідно з яким останнім прийнято до виконання постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2015р. ВП48809726, якою накладено арешт на рахунки ТОВ «Енергоімпекс»; страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону, таким чином арешт коштів на рахунок 0006 не накладався.

Також в матеріалах виконавчого провадження наявна платіжна вимога № 21 від 12.08.2016р. на суму 48 667,80 грн., у графі «призначення платежу» якої зазначено: «стягнути з ТОВ «Енергоімпекс» на підставі ЗВП № 4873111, виданого 15.06.2015р. ВДВС Селидівського МУЮ до складу якого входять: наказ № 905/193/15 від 15.07.2015р. на користь ДП «Придніпровська залізниця» штраф у сумі 17 590 грн., суд. збір у сумі 1 827 грн.; наказ № 905/192/14 від 15.07.2015р. на користь ДП «Придніпровська залізниця» штраф у сумі 17 590 грн., суд. збір у сумі 1 827 грн. на підставі постанови про арешт коштів боржника від 03.12.2015р.». Вказана вимога повернута ПАТ «Європромбанк» у звязку з тим, що кошти на рахунку арештовано іншим виконавчим органом.

Згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» №25-9/2197/2698 від 23.11.2015р. «Щодо постанови про арешт коштів» постанова від 10.11.2015р. про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 48809726 прийнята до виконання, 20.11.2015р. на кошти, що містяться на рахунках боржника №4395, №4395 накладено арешт в сумі 48 667,80грн.; на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови.

17.05.2017р. державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження №53606259 із зведеного виконавчого провадження № 48731113, яке веде Селидівський міський ВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

17.05.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що згідно відповіді ТСЦ №144 м. Красноармійськ, рухомого майна на праві власності не виявлено; згідно відповіді з Держгеокадастру в м. Селидовому земельної ділянки на праві власності немає; згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно нерухомого майна на території м. Селидове на праві власності немає; арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника накладений, боржник має розрахункові рахунки, які арештовані, гроші на рахунках відсутні.

Згідно з п.2 ч.1, ч.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

При цьому, висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату. (Аналогічної правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України у постанові від 21.10.2014р. по справі №9/38-10).

Між тим, судом встановлено, що органом ДВС не вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання рішення господарського суду Донецької області, а саме не проведено перевірки майнового стану боржника щодо виявлення у боржника рахунків в порядку та строки, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», не направлено запити до відповідних органів з метою отримання інформації про доходи боржника, щодо наявності зареєстрованих цінних паперів, катерів, яхт, повітряних суден, сільськогосподарської техніки та технологічного обладнання, іншого рухомого майна, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав) належних на праві власності боржнику.

При цьому, з листів ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Європромбанк» вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника в межах іншого виконавчого провадження № 48809726. Водночас, лист ПАТ «Державний ощадний банк України» датований 23.11.2015р., а тому, за висновками суду, не містить актуальну інформацію про наявність/відсутність грошових коштів на рахунках боржника у цій банківській установі. Більш того, матеріали виконавчого провадження, які надані до суду органом ДВС, взагалі не містять повної інформації щодо всіх рахунків боржника, які відкриті у банківських установах (в т.ч. у ПАТ «Європромбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України») (запит державного виконавця до Державної фіскальної служби України, відповідь останньої за період з 24.03.2017р. по 17.05.2017р.). Надіслання платіжної вимоги до ПАТ «Європромбанк» з огляду на призначення платежу не підтверджує проведення виконавчих дій саме щодо виконання наказу ГСДО від 02.12.2016р. № 905/2814/16. Поряд з цим, повернення ПАТ «Європромбанк» платіжної вимоги з підстав накладення арешту на кошти боржника іншим виконавчим органом відбулось 25.08.2016р., що не свідчить про те, що такий арешт наявний на момент повернення виконавчого документу.

Такі обставини свідчать про передчасне винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа від 17.05.2017р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Водночас, матеріали виконавчого провадження № 53606259 не містять акту про наявність обставин, які стали підставою для повернення виконавчого документа, про необхідність складання якого зазначено у ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ.

У п.9.13 постанови пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що при вирішенні питань, повязаних із застосуванням ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам слід мати на увазі таке.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. №01-08/369 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акту органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. За висновками суду, зазначена правова позиція стосується також вимоги скаржника про визнання постанови незаконною.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» та про визнання дій Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області щодо повернення наказу господарського суду Донецької області № 905/2814/16 від 02.12.2016р. незаконними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.05.2017р. ВП №53606259 - недійсною.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» в порядку ст. 121-2 ГПК України за вх. № 15878/17 від 09.06.2017р. задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення наказу господарського суду Донецької області № 905/2814/16 від 02.12.2016р.

3. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.05.2017р. ВП №53606259.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Ніколаєва