РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017Справа №910/15195/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсум Пласт»

Про про стягнення 295 130 434, 90 грн

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Пономаренко К.П. (дов. №004970/17 від 06.09.2017)

від відповідача: Васюк М.М. (дов. №б/н від 18.09.2017)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 04.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.09.2017 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява від 07.09.2017 №62970-11-б/б Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсум Пласт» (далі - відповідач) про стягнення 295 130 434, 90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/15195/17, розгляд справи призначено на 20.09.2017.

В судове засідання, призначене на 20.09.2017, представники сторін з'явилися, надали пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 20.09.2017 було оголошено перерву до 04.10.2017.

20.09.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання 04.10.2017 представник Позивача з'явився, надав клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 04.10.2017 представник Відповідача з'явився, надав пояснення по суті спору та заперечив проти позовних вимог.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - Позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСУМ ПЛАСТ» (далі - Відповідач, Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 (Кредитний договір 1), з подальшими змінами та доповненням, відповідно до Додаткової угоди №1 від 29.07.2015, Додаткової угоди №2 від 04.11.2015, Додаткової угоди №3 від 10.01.2017.

Відповідно до умов п.1.1. Кредитного договору 1 Банк відкриває Позичальнику не відновлювану кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується «Кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього Договору окремими частинами (Траншами) надає Позичальнику Кредит у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати Кредит з метою, зазначеною у п.1.5. Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови цього Договору та повернути Банку Кредит у термін, встановлений цим Договором.

Пунктом 1.2. Кредитного договору 1 передбачено, що ліміт Кредитної лінії (граничний розмір Кредиту) : 173 000 000,00 грн.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору 1 розмір процентів за користування Кредитом складає:

- в період з « 30» жовтня 2014 року (включно) по « 30» вересня 2015 року (включно) - 5% річних;

- в період з « 01» жовтня 2015 року (включно) по « 30» вересня 2016 року (включно) - 10% річних;

- в період з « 01» жовтня 2014 року (включно) - 41% річних;

Строк дії Кредитної лінії закінчується 30 жовтня 2019 року. (п.1.4. Кредитного договору 1).

Згідно з п.6.2. Кредитного договору 1 (з урахуванням змін, відповідно до Додаткової угоди №3 від 10.01.2017) проценти нараховані за місяць, Позичальник зобов'язаний сплачувати щоквартально у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за останнім місяцем кварталу, в якому вони нараховані. Проценти, нараховані з 30 жовтня 2014 року (включно) по 31 березня 2015 року (включно) Позичальник зобов'язаний сплатити у строк по 05 квітня 2015 року. Проценти нараховані за період з 01 жовтня 2016 року по 30 червня 2017 року (включно), Позичальник зобов'язаний сплатити у строк до 05 липня 2017 року (включно). Проценти нараховані за місяці 4-го кварталу кожного календарного року починаючи з 2015 року, Позичальник зобов'язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) м'ясця, наступного за останнім місяцем 4-го кварталу, в якому вони нараховані.

Відповідно до умов Кредитного договору 1 Банк надав Позичальнику грошові кошти на підставі наступних угод:

- Додаткова угода №1 від 30.10.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 70 063 465,00 грн;

- Додаткова угода №2 від 31.10.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 9 816 513,00 грн;

- Додаткова угода №3 від 06.11.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 7 296 975,00 грн;

- Додаткова угода №4 від 11.11.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 25 635 409,34 грн;

- Додаткова угода №5 від 18.11.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 23 250 538,00 грн;

- Додаткова угода №6 від 25.11.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 1 012 528,00 грн;

- Додаткова угода №7 від 11.12.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 1 169 414,00 грн;

- Додаткова угода №8 від 12.12.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 100 961 385,00 грн;

- Додаткова угода №9 від 26.12.2014 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM136/14 від 30.10.2014 (про надання траншу) - транш у розмірі 17 703 543, 75 грн.

Відповідно до п.11.6. Кредитного договору 1 Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання усіх інших зобов'язань Позичальника за цим Договором у строк не пізніше 10 календарних днів з дати направлення Позичальнику відповідної вимоги, в тому числі у разі суттєвого порушення Позичальником Кредитного договору 1, передбаченого п.11.5. договору.

Відповідно до п.11.5. Кредитного договору 1 суттєвим порушенням Позичальником кредитного договору 1 вважається повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитом хоча б за один місяць, якщо таке прострочення складає 20 і більше календарних днів.

Пунктом 11.1. Кредитного договору 1 за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня.

Крім того, 13.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - Позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСУМ ПЛАСТ» (далі - Відповідач, Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 (Кредитний договір 2), з подальшими змінами та доповненням, відповідно до Додаткової угоди №1 від 10.01.2017.

Відповідно до умов п.1.1. Кредитного договору 2 Банк відкриває Позичальнику не відновлювану кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується «Кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього Договору окремими частинами (Траншами) надає Позичальнику Кредит у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати Кредит з метою, зазначеною у п.1.5. Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови цього Договору та повернути Банку Кредит у термін, встановлений цим Договором.

Пунктом 1.2. Кредитного договору 2 (з урахуванням змін, відповідно до Додаткової угоди №1 від 10.01.2017) передбачено, що ліміт Кредитної лінії (граничний розмір Кредиту) : 44 900 000,00 грн.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору 2 розмір процентів за користування Кредитом складає:

- в період з « 13» лютого 2015 року (включно) по « 31» січня 2016 року (включно) - 5% річних;

- в період з « 01» лютого 2016 року (включно) по « 31» січня 2017 року (включно) - 10% річних;

- в період з « 01» лютого 2017 року (включно) - 41% річних;

Строк дії Кредитної лінії закінчується 13 лютого 2020 року. (п.1.4. Кредитного договору 2).

Згідно з п.6.2. Кредитного договору 2 (з урахуванням змін, відповідно до Додаткової угоди №3 від 10.01.2017) проценти нараховані за місяць, Позичальник зобов'язаний сплачувати щоквартально у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за останнім місяцем кварталу, в якому вони нараховані. Проценти, нараховані за період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2017 року (включно) Позичальник зобов'язаний сплатити у строк по 05 липня 2017 року. Проценти нараховані за місяці 4-го кварталу кожного календарного року, Позичальник зобов'язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 15-те число (включно) м'ясця, наступного за останнім місяцем 4-го кварталу, в якому вони нараховані.

Відповідно до умов Кредитного договору 2 Банк надав Позичальнику грошові кошти на підставі наступних угод:

- Додаткова угода №1 від 20.02.2015 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 від 13.02.2015 (про надання траншу) - транш у розмірі 29 214 313,80 грн;

- Додаткова угода №2 від 12.03.2015 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 від 13.02.2015 (про надання траншу) - транш у розмірі 4 372 700,00 грн;

- Додаткова угода №3 від 17.03.2015 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 від 13.02.2015 (про надання траншу) - транш у розмірі 9 578 730,00 грн;

- Додаткова угода №4 від 25.03.2015 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 від 13.02.2015 (про надання траншу) - транш у розмірі 5 178 270,00 грн;

- Додаткова угода №5 від 15.04.2015 до Договору про відкриття кредитної лінії №DAM09/15 від 13.02.2015 (про надання траншу) - транш у розмірі 19 822 570,00 грн;

Відповідно до п.11.6. Кредитного договору 2 Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання усіх інших зобов'язань Позичальника за цим Договором у строк не пізніше 10 календарних днів з дати направлення Позичальнику відповідної вимоги, в тому числі у разі суттєвого порушення Позичальником Кредитного договору 2, передбаченого п.11.5. договору.

Відповідно до п.11.5. Кредитного договору 2 суттєвим порушенням Позичальником кредитного договору 1 вважається повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитом хоча б за один місяць, якщо таке прострочення складає 20 і більше календарних днів.

Пунктом 11.1. Кредитного договору 2 за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня.

Позивач у свої позовній заяві зазначає, що свої зобов'язання за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 виконав в повному обсязі, в свою чергу, відповідач порушив положення Кредитного договору 1 та Кредитного договору 2 в частині повернення кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені Кредитними договорами строки, а саме:

- проценти нараховані за період з 01 жовтня 2016 року по 30 червня 2017 року (включно) у строк до 05 липня 2017 року за Кредитним договором 1 Позичальником сплачені не були.

- проценти нараховані за період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2017 року (включно) у строк до 05 липня 2017 року за Кредитним договором 2 Позичальником сплачені не були.

У зв'язку з невиконанням умов кредитних договорів Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» 28.07.2017 направило на адресу Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСУМ ПЛАСТ» вимогу №53107-11-б/б про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2. Дана вимога станом на день розгляду справи не виконана.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог у своєму відзиві, зазначає, що зміст вимоги (претензії), направленої на його адресу був не дотриманий приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, а тому підстави вважати обґрунтованими суми заборгованості за Договорами відсутні.

Розглянувши відзив Відповідача на позовну заяву суд зазначає наступне.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі N-2/2002 за конституційним зверненням ТОВ "Торговий дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) зазначено, що положення ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Також в Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів, а обрання певного засобу правового захисту, в тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

При цьому ст. 5 ГПК України передбачено, що сторони застосовують заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленістю між собою.

Оскільки відсутність досудового врегулювання спору не позбавляє особу, звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, то посилання Відповідача, на те, що відповідно до ст. 6 Господарського процесуального кодексу України та п.п.11.6 та 12.8 Кредитних договорів досудове врегулювання господарського спору для сторін є обов'язковим, а також на те, що вимога Позивача не містить розрахунків суми претензії та документів чи інших доказів, що повинні бути додані до претензії, визнано судом необґрунтованими і до уваги не прийнято.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача вбачається, що Позивач (банк) свої зобов'язання за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредити.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої Наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані Позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовим рахункам Відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 33, 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

З наданих Позивачем банківських виписок вбачається, що у Відповідача обліковується заборгованість по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором 1 у розмірі 171 921 591,68 грн та за Кредитним договором 2 у розмірі 44 862 793,71 грн.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості по поверненню кредиту за Кредитним договором 1 в розмірі 171 921 591,68 грн. та за Кредитним договором 2 в розмірі 44 862 793,71 грн підлягають задоволенню.

Відповідачем також були порушені умови Кредитного договору 1 та Кредитного договору 2 в частині сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір та строк повернення яких встановлено Кредитними договорами 1 та 2, з урахуванням всіх змін та доповнень до них.

Розмір заборгованості Відповідача по сплаті процентів за користування кредитами, які підтверджується первинними документами та розрахунком, доданим Позивачем до позовної заяви, складає за Кредитним договором 1 - 64 908 433,82 грн, за Кредитним договором 2 - 7 221 060,97 грн та підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Крім основної суми заборгованості Позивач також просить стягнути з Відповідача на свою користь пеню за прострочені відсотки за користування кредитами та пеню за несвоєчасне повернення кредитів, а саме:

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту за Кредитним договором 1 у розмірі 2 943 862,87 грн;

- пеню за прострочення повернення процентів за Кредитним договором 1 у розмірі 2 188 880,34;

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту за Кредитним договором 2 у розмірі 768 198,52 грн;

- пеню за прострочення повернення процентів за Кредитним договором 2 у розмірі 315 612,99 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 11.1. Кредитного договору 1 та пунктом 11.1 Кредитного договору 2 за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом здійснено перерахунок заявленого розміру пені та встановлено, що позивачем було вірно розраховано пеню.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту за Кредитним договором 1 у розмірі 2 943 862,87 грн, пеня за прострочення повернення процентів за Кредитним договором 1 у розмірі 2 188 880,34 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за Кредитним договором 2 у розмірі 768 198,52 грн, пеня за прострочення повернення процентів за Кредитним договором 2 у розмірі 315 612,99 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором 1, з урахуванням пені, в загальному розмірі 241 962 768,71 грн та за кредитним договором 2 з урахуванням пені, в загальному розмірі 53 167 666,19 грн підлягають задоволенню.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсум Пласт» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 35331258, адреса: Україна, 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 23494714, адреса: Україна, 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) загальну суму заборгованості у розмірі 295 130 434,90 грн., а також суму судового збору у розмірі 240 000,00 грн.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.10.2017.

Суддя М.О. Лиськов