УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.10.2017Справа № 910/17443/17

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву ПАТ "ВЕКТОР БАНК" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВЕКТОР БАНК "Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОРГАН КЕПІТАЛ" про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява ПАТ "ВЕКТОР БАНК" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВЕКТОР БАНК "Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОРГАН КЕПІТАЛ" про визнання недійсними договорів . і додані до неї документи, повертаються позивачеві без розгляду з наступних підстав:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 600 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (240 000 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 600 грн.).

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року, стосовно того, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

При зверненні до суду ПАТ "ВЕКТОР БАНК" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВЕКТОР БАНК "Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОРГАН КЕПІТАЛ" , Позивач просив Суд визнати недійсними договори, тобто заявляє 4 окремі вимоги немайнового характеру.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що при подачі даної позовної заяви, Позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 6400 грн. 00 коп., оскільки його вимоги носять немайновий характер відповідно до норм статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Проте, як встановлено Судом, Позивачем заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору відповідно до норм статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Однак, в позовних матеріалах відсутні докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Дане узгоджується з викладеними в п. 3.5. Роз'ясненнях Вищого Арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 положеннями, згідно яких недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, суд зазначає, що за змістом ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Так, з правової конструкції відповідної статті слідує можливість винесення судом ухвали про відстрочення сплати стороною судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за обставин її майнового стану. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій до моменту ухвалення судового рішення у справі є врахування майнового стану сторони.

Частиною 1 статті 145 Господарського кодексу України передбачено, що майновий стан суб'єкта господарювання визначається сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов'язань, що відображається у бухгалтерському обліку його господарської діяльності відповідно до вимог закону.

Позивачем, в аспекті ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 145 Господарського кодексу України, не доведено та необґрунтовано наявність обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя М.О. Лиськов