ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 р. Справа № 909/693/13

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н.Б.,

за участю:

від позивача: представники не з'явилися;

від відповідача: ОСОБА_1 - представник ( довіреність № 40/5-17 від 27.02.2017),

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж СУ-27" (вул. Галицька, 10, смт. Розділ, Миколаївський район, Львівська область, 81650)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (вул. Промислова, 4, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область,77306)

про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 202163,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Проммонтаж СУ-27" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Карпатнафтохім" про стягнення заборгованості за виконані додаткові роботи.

Справа слухалась судами неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2017 справу 909/693/13 передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до супровідного листа від 20.04.2017 матеріали даної справи Вищим господарським судом України направлено на адресу господарського суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючий суддя у даній справі - ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2017 призначено розгляд справи в судовому засіданні на 18.05.2017. Представники позивача в судовому засіданні 18.05.2017 на проведенні експертизи не наполягали. Представник відповідача проти проведення експертизи заперечив, проте, зазначив, що покладається на розсуд суду

Ухвалою суду від 18.05.2017 розгляд відкладено на 06.06.2017.

Позивачем 06.06.2017 подано для долучення до матеріалів справи виписку з ЄДРЮОФОП. Від відповідача 06.06.2017 надійшли письмові пояснення (вх.№9001/17 від 06.06.2017) по справі, в яких зазначено про те, що на підставі проведеної документальної перевірки комісією ТОВ "Карпатнафтохім» встановлено, що ні по договору, ні поза межами договірних зобов'язань додаткового обєму робіт ТОВ "Проммонтаж СУ-27" не виконувало, про що складено відповідний акт, який долучено до матеріалів справи. Крім того, в інших письмових поясненнях ТОВ "Карпатнафтохім» (вх.№9006/17 від 06.06.2017) посилається на те, що односторонні акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт (форми КБ.-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) за вересень-жовтень 2011 року, які є предметом спору та виходять за межі договірних зобовязань всиановлених договором, розроблені позивачем на підставі копій кошторисів відповідача №11-5828-р, №11-5686-р, №5830-р котрі йому не передавались до виконання, а тому не можуть бути прийняті до оплати, про що вказано у листі відповідача №916-к від 28.08.2012. Крім того, відпровідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що односторонні акти, які є предметом спору надавались на підписання відповідачу. При цьому, відповідачем зазначено, що у травні 2012 року та у серпні 2012 позивача відповідними листами звернувся до відповідача з необхідністью оплати. На долучення до матерівалів справи відповідачем подано копії додаткових письмових доказів у справі. На підставі наведеного представник відповідача проти позову заперечив.

В судовому засіданні 06.06.2017 від відповідача дали пояснення старший механік (з обслуговування устаткування виробництва ВХІКС) групи з обслуговування устаткування виробництва - ОСОБА_3 та начальник відділу головного механіка - головний механік - ОСОБА_4 06.06.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.06.2017.

В судовому засіданні 08.06.20107 представниками позивача подано додаткові пояснення до суду, де зазначено, що додаткові підрядні роботи виникли в процесі виконання основних зобовязань за цим договором, охоплюються предметом договору, за характером роботи є подібними до основних підрядних робіт, однак виконані вони підрядником додатково від основних обємів, а їх виконання оформлено додатковими документами. Від позивача дав пояснення по справі ОСОБА_5

Представники відповідача проти позову заперечили.

Ухвалою суду від 08.06.2017 провадження у справі зупинено, призначено у справі 909/693/13 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

07.08.2017 матеріали справи повернулися до господарського суду Івано-Франківської області разом із повідомленням (вих.№12889/17-42 від 27.07.2017, вх.№8396/17 від 07.08.2017) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість виконання експертизи, в якому зазначено, що поставлені ухвалою суду питання не можуть бути вирішені експертами, в зв'язку з чим ухвалу суду від 08.06.2017 залишено без виконання.

Ухвалою суду від 10.08.2017 провадження у справі поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.08.2017.

Представниками позивача 22.08.2017 подано додаткові пояснення по справі, в яких посилається на те, що сторонами було складено дефектні акти, якими була підтверджена необхідність виконання додаткових робіт, на їх підставі була складена відповідна проектно-кошторисна документація, яка була надана для виконання підряднику, а підрядник був фактично допущений до виконання робіт.

В судовому засіданні 22.08.2017 оголошено перерву до 20.09.2017.

В судовому засіданні 20.09.2017 представники позивача позовні вимоги підтримали. Представник відповідача проти позову заперечив.

20.09.2017 суд видалився в нарадчу кімнату для прийняття рішення по справі. 25.09.2017 після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши подані письмові докази, взявши до уваги повідомленням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість виконання судової будівельно-технічної експертизи експертизи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому, суд виходив з наступного:

19.05.2011 між ТОВ "Промонтаж СУ-27" (позивач, підрядник) і ТОВ "Карпатнафтохім" (відповідач, замовник) укладено договір №А201101926 на виконання підрядних робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди (далі- договір) (а. с. 16).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати відповідно до умов договору комплекс робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди як матеріалами замовника так і власними матеріалами згідно з специфікацією, що є додатком № 1 до договору.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Отже, між сторонами виникли зобов'язальні відносини.

При укладенні даного договору сторони погодили всі його істотні умови.

Слід зазначити, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, як встановлено ст. 629 ЦК України.

Пунктом 1.2 договору замовник зобовязався прийняти й оплатити дану роботу в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

При цьому, у п. 2.3 договору зазначено, що підрядник зобовязаний виконувати всі вказівки замовника з приводу виконання роботи.

Умовами пункту 3.1 договору передбачено, що вартість робіт за цим договором становить 273 350 грн 40 (у т. ч. ПДВ). Вартість робіт може бути збільшена або зменшена відповідно до фактично виконаних робіт. У випадку виникнення додаткових обємів робіт оформляється додаток до цього договору.

Згідно п. 3.2 договору зміна вартості робіт підлягає обовязковому письмовому погодженню двох сторін.

Відповідно до п. 4.3 договору термін виконання робіт травень-грудень 2011 р.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що замовник вправі вносити зміни і доповнення до проектної документації щодо складу, обсягу і вартості робіт та погоджувати свої рішення з підрядником з їх письмовим оформленням.

Здача-приймання виконаних робіт, відповідно до умов розділу 6 договору, здійснюється не пізніше третього числа місяця наступного за звітним з оформленням акту типової форми КБ-2В, довідки про вартість типової форми КБ-3, податкової накладної.

У п. 7.2 договору передбачено, що оплату за виконані роботи замовник проводить щомісячно протягом 10 днів після підписання актів форми КБ-2В та довідок форми КБ-3.

За змістом розділу 8 Договору, підрядник взяв на себе зобовязання виконати всі визначені договором роботи та за взаємною згодою сторін й всі додаткові роботи, що виникнуть у ході виконання основних.

В свою чергу, замовник зобовязався передати підряднику на час виконання робіт ремонтний майданчик (обладнання) та необхідну проектно-кошторисну документацію пп. 8.2.1 договору), забезпечити прийняття від підрядника виконаних робіт і проведення з ним розрахунків в порядку, визначеному договором.

При цьому, сторони погодили також додатки до цього договору специфікацію на роботи, графік виконання робіт, договірну ціну (т. I, а. с. 20-55).

З матеріалів справи випливає, що після виконання підрядником визначених умовами договору основних робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди представниками замовника було складено дефектні акти (т. I, а. с. 83, 101, 120), згідно з даними яких визначили необхідність виконання відповідних додаткових робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди, які разом із кошторисами № 11-5830-р, 11-5828-р і 11-5686-р (т. I , а. с. 77, 93, 113) були передані підряднику до виконання.

В свою чергу, після завершення всіх додаткових робіт підрядником були складені відповідні акти форми КБ-2В і довідки форми КБ-3 на загальну суму 202163,95 грн. й направлені замовнику для прийняття та оплати (т. I, а. с. 70, 71, 85, 86, 105, 106).

Однак, в установленому порядку замовник указаних документів не підписав, а виконаних підрядником робіт не оплатив, в зв'язку з чим, 25.05.2012 та 09.08.2012 підрядник звертався до замовника щодо врегулювання питання погашення заборгованості (т. I, а. с. 56, 58). У відповідь, 28.08.2012 замовник надіслав підряднику листа, в якому зазначено, що замовник вважає укладений між сторонами договір виконаним в повному обсязі і передбачені ним роботи оплаченими, а підстав для оплати додаткових робіт на суму 202163,95 грн. замовник не вбачає (т. I, а. с. 57).

Таким чином, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за виконані додаткові роботи згідно з укладеним між сторонами договору підряду.

Згідно приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти обєкт або закінчені роботи і оплатити їх.

Згідно ст. 877 ЦК України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у звязку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобовязаний повідомити про це замовника.

Як визначено у ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

В процесі розгляду спору судом встановлено, що під час виконання передбачених укладеним між сторонами даного спору договором робіт з ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди, замовник виявив необхідність проведення комплексу додаткових робіт, що підтверджується даними досліджених судом і наявних в матеріалах справи дефектних актів. Для виконання зазначеного комплексу додаткових робіт замовник надав підряднику відповідні кошториси.

При цьому, такі обставини відповідали умовам пунктів 5.1, 5.2, 5.5 і підпункту 8.2.1 укладеного між сторонами договору підряду, зокрема, про те, що підрядник виконує роботи відповідно до завдання, проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, технічних умов, схем та іншої нормативної документації, замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і вартості виконаних робіт, замовник вправі вносити зміни і доповнення до проектної документації щодо складу, обсягу і вартості робіт, а також про те, що замовник бере на себе зобовязання передати підряднику на час виконання робіт необхідну проектно-кошторисну документацію.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Слід зазначити, що в якості доказової бази матеріалах справи знаходяться договір №А201101926 від 19.05.2011, передбачених в Кошторисі №11- 5828-р "Ремонт обладнання, трубопроводів, арматури" на суму 72 590,00 грн., Кошторисі № 11-5686-р "Ремонт устаткування" на суму 35 007,00 грн., Кошторисі № 11-5830-р "Ремонт обладнання, трубопроводів, арматури" на суму 25 307, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З приводу зазначеного у Постанові Вищого господарського суду України від 19.04.2017 щодо необхідності проведення судової експертизи слід зазначити, що дійсно, здійснюючи новий розгляд справи судом 08.06.2017 провадження у справі було зупинено та призначено у справі 909/693/13 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

07.08.2017 матеріали справи повернулися до господарського суду Івано-Франківської області разом із повідомленням (вих.№12889/17-42 від 27.07.2017, вх.№8396/17 від 07.08.2017) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість виконання експертизи, в якому зазначено, що поставлені ухвалою суду питання не можуть бути вирішені експертами, в зв'язку з чим ухвалу суду від 08.06.2017 залишено без виконання.

Крім того, в поданому НДІ повідомленні-листі зазначено, що вищенаведені ремонтні роботи супроводжувались роботами, які відносяться до прихованих та посвідчуються технічним наглядом разом із замовником шляхом складання відповідних актів огляду (закриття) прихованих робіт, в зв'язку з чим вирішення поставлених на експертизу питань невід'ємно пов'язане з обстеженням вказаних (фактично виконаних) ремонтних робіт під час завершення їх виконання, тобто у 2011 році, а тому провести обстеження у минулому часі неможливо. НДІ зазначає, що вказані ремонтні роботи за період 2011-2017 років могли набути змін під час їх експлуатації, тому перевірити та ідентифікувати їх виконання є неможливим.

Отже, суд вчинив всі належні процесуальні дій для забезпечення проведення судової експертизи у даній справі, однак, проведення її є неможливим.

Таким чином, експертизу по даній справі провести неможливо.

З огляду на викладені обставини, суд продовжив розгляд справи за наявними у ній матеріалами, з урахуванням правових позицій сторін, щодо предмета спору та доводів в обґрунтування заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що отримавши від замовника (відповідача) кошториси на проведення спірних робіт позивач мав всі підстави виконувати їх, а з врахуванням фактичного допуску працівників позивача на територію підприємства відповідача, суд вважає, що такі роботи насправді виконувались позивачем, а тому відмова від підписання актів форми КБ-2В і довідки форми КБ-3відповідачем є необґрунтована. З цих же мотивів слід вважати, що необхідність в проведенні таких робіт була.

Надані суду письмові пояснення працівників ТОВ "Карпатнафтохім", що викладені в акті від 22.05.2017, в тому числі і, старшого механіка (з обслуговування устаткування виробництва ВХІКС) групи з обслуговування устаткування виробництва - ОСОБА_3, суд не приймає, оскільки, під час попередніх судових розглядів встановлено надання одними і тими ж самими особами різних за змістом пояснень з одного і того ж самого приводу, про що вказано в Постанові Вищого господарського суду України від 19.04.2017. Таким чином, у суду викликає сумнів правдивість наданих письмових пояснень з огляду на наявність в матеріалах справи підписаних та затверджених локальних кошторисів, а тому не виключено можливість наданння таких пояснень під тиском.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (вул. Промислова, 4, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77306, код 33129683) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж СУ-27" (вул. Галицька, 10, смт. Розділ, Миколаївський район, Львівська область, 81650, код 01415683) кошти в сумі 202163,95 грн. (двісті дві тисячі сто шістдесят три гривні девяносто пять копійок) та 3032,45 грн. (три тисячі тридцять дві гривні сорок п'ять копійок) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повний текст рішення складено 13.10.2017.