РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 906/110/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Маціщук А.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 906/110/16

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 1 490 327,33 доларів США (еквівалентно 36 948 439,58 грн.)

та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі"

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк"

про визнання недійсним договору поруки № 575-005/08Ф від 24.10.08

за участю представників:

позивач - не з"явився

відповідач - не з"явився

третя особа - не з"явився

представник ТОВ "Фінансова компанія "Авістар"- не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 року у справі № 906/110/16 (суддя Тимошенко О.М) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню наказу суду по справі №906/110/16.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення наказу господарського суду Житомирської області у справі №906/110/16 з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар".

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар", місцевий господарський суд керувався положеннями ст.ст. 25, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" та прийшов до висновку, що заміна кредитора у зобов'язання, щодо якого виник судовий спір, є видом процесуального правонаступництва, в тому числі на стадії виконання рішення суду. В свою чергу, договір від 26.05.17 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" не є договором про уступку права сгягувача за рішенням суду , а перехід прав у зобов'язанні.

Не погодившись з ухвалою суду від 08.09.2017 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма ОСОБА_2" звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що укладаючи спірний правочин, ПАТ КБ Правекс-Банк та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення.

На думку апеллянта, 26.05.2017 р між позивачем та ПАТ КБ Правекс-Банк фактично був укладений договір факторингу. Наголосив, що 25.05.2017 року у ТОВ "Фінансової компанії "Авістар" була відсутня ліцензія на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання послуг факторингу.

Вважає, що заява про заміну стягувача правонаступником задоволенню не підлягає з огляду на те, що заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення характеру цивільно-правових не мають. Однак, уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена. Крім того, статтею 25 ГПК України не передбачено правонаступництво частини стягувача, оскільки в межах однієї господарської справи не може існувати стягувачів, один з яких не приймав участі у справі на стадії її судового розгляду та не був фактично, позивачем у справі.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 р про заміну стягувача - ПАТ "Правекс -банк" у виконавчому провадженні у виконанні рішення суду по справі № 906/110/16 на його правонаступника - ТОВ " Фінансова компанія "Авістар".

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ " Фінансова компанія "Авістар" заперечує доводи апелянта про те, що між ПАТ КБ Правекс-Банк був укладений договір факторингу, оскільки це договір про відступлення прав вимоги. Вказує, що скаржник не оскаржив зазначений договір. Також наголосив, що до 10.06.2017 року ліцензія на надання послуг факторингу не була потрібна.

Просить відмовити ТОВ "Поліські Зорі" у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

У судове засідання представник ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", сторони , третя особи не з"явились. Причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи попереджались в установленому законом порядку (т.4, а.с. 230,231). В свою чергу, від ТОВ " Фірми "Поліські зорі" повернувся поштовий конверт з відміткою " за закінченням терміну зберігання" (т.4, а.с.234).

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Пункт 3.9.1. вказаної Постанови передбачає, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами у справі не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх представників в судове засідання, враховуючи обмеженість строків розгляду справи та відсутність клопотання про їх продовження , справа розглядається без явки сторін за наявними матеріалами.

Тому, сторони вважаються такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 06.04.16 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Поліські зорі" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" 650000,00 доларів США простроченого боргу по кредиту, 151298,63 доларів США пені по кредиту, 253999,36 доларів США прострочених процентів по кредиту. 59122,70 доларів США пені по процентам, 154550,38грн. судового збору. Борг, який стягнутий вказаним рішенням суду, виник у відповідача перед Банком на підставі договору поруки №575-005/08Ф від 24.10.08, за умовами якого ТОВ"Фірма" "Поліські зорі" поручилось перед Банком за виконання у повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 по Договору про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф від 24.10.08 року.

На виконання вказаного рішення суду видано наказ №906/110/16 від 06.06.16 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.07.16 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного наказу.

26 травня 2017 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (Новий кредитор) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

При цьому, за умовами даного Договору, новому кредитору надано право замість первісного кредитора вимогати від боржника належного виконання зобов"язань, зокрема з урахуванням Додатку №1 . Новий кредитор набув право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема, але не виключно, за Договором про відкриття кредитної лінії №575-005/08Ф від 24 жовтня 2008 року та за договором поруки від 24.10.13 №575-005/08Ф.

В подальшому, 26.06.2017 року ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", звернулась із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по виконанню рішення суду по справі №906/110/16 на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Авістар". ( т.4,а.с.75, зворот).

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне відзначити таке.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні.

Зокрема, Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Кодексу).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину, а заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією судового процесу, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 121-4 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги передує заміні сторони у виконавчому провадженні, і вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Так, відповідно до статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю зясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам ч.2 ст.22 ГПК України стосовно прав сторіну судовому процесі.

Таким чином, визнаючи підстави заміни кредитора у зобов`язанні, законодавець прямо розділяє такі поняття, як відступлення права вимоги і правонаступництво. Тобто, уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Водночас, при укладенні договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Така правова позиція неведена у п.1 Оглядового листі Вищого господарського суду України від 28.01.2016 р. № 01-06/131/16 та у постановах Вищого господарського суду України від 14 березня 2017 року у справі № 910/1368/16, від 03.10.2017року у справі № 20/550/08.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що доводи апелянта є підставними та узгоджуються з наявними матеріалами справи , а висновки суду першої інстанції про задоволення заяви помилковими .

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Згідно п.4 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду є неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, оскаржувана ухвала господарського суду Житомирської області по даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження .

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 р. задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 08.09.2017 р. у справі № 906/110/16 скасувати.

3.В задоволенняі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню наказу господарського суду Житомирської області у справі №906/110/16 відмовити .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.