ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Справа № 922/292/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів:Корсака В.А., Данилової М.В., Сибіги О.М.
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017
у справі№922/292/17 Господарського суду Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"
доХарківської міської ради
простягнення коштів

в судовому засіданні взяли участь представники :

- позивачаТищенко А.В.
- відповідачаОганезова Р.А.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просило суд стягнути з останнього на свою користь 16 137,53 грн. 3 % річних та 180 339,05 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов'язку з продажу земельної ділянки та укладання відповідного договору, стягненням коштів з посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.03.2017 по справі № 922/292/17 (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 (головуючий Барабашова С.В., судді: Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.) вказане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення про відмову у позові.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 509, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на касаційну скаргу Харківська міська рада заперечує проти доводів скаржника і просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

19.09.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" надійшли додаткові пояснення, що були залучені до справи та враховані судом.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, на підставі рішення 7 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22.11.2006 № 171/06 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" 30.01.2008 між Харківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (орендар) був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 14.04.2008 за № 29 ( а.с. 17-26).

За умовами даного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (на теперішній час - вул. Велика Панасівська), 95.

Відповідно п.п. 2, 5 договору оренди землі сторони передбачили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2937 га., нормативна грошова оцінка якої становить 385 515,00 грн.

Договір оренди землі укладено на період будівництва до 01.10.2009 (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) (п. 8 договору).

Згідно з підпунктом 23.1. пункту 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам України" від 22.02.2012 № 629/12 позивачу надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,2937 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 95, Ленінський район, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель ( а.с. 34-35).

Підпунктом 23.2. пункту 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 № 629/12 передбачено, що після прийняття цього рішення ТОВ "Фортуна" необхідно розробити та узгодити у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по вул. Котлова, 95 в натурі (на місцевості).

Згідно з підпунктом 23.3. пункту 23 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 № 629/12 розмір авансового внеску становить 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

Судами встановлено, що 07.06.2012 між Харківською міською радою (продавець) в особі Харківського міського голови Кернеса Г.А. та ТОВ "Фортуна" (покупець) в особі директора Свиридова М.О., укладено договір про внесення авансового внеску № 41/12 (далі - договір № 41/12), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Галіщевою О.А. за № 460 та зареєстрований в Харківській міській раді в книзі записів реєстрації договорів про внесення авансового внеску 07.06.2012 за № 41/12 ( а.с. 30-33).

Згідно з п.1.1. цього договору покупець на підставі рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 № 692/12 вносить, а продавець приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (вул. Велика Панасівська), 95, Ленінський район.

Згідно з пунктом 1.3. договору № 41/12 земельна ділянка, зазначена в пункті 1.1. цього договору, має наступні характеристики: загальна площа земельної ділянки - 0,2937 га; кадастровий номер земельної ділянки - :02:011:0009 категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення умов використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

У пункті 1.3.5. договору № 41/12 сторони дійшли згоди, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 379/12 від 10.04.2012 становить 5 971 038,00 грн.

Інші особливості земельної ділянки відсутні (пункт 1.3.6. договору № 41/12).

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору № 41/12 та взятих на себе обов'язків покупець перерахував продавцю кошти у розмірі 179 131,14 грн. згідно платіжного доручення № 146 від 08.06.2012 (а. с. 37), що відповідно до пункту 2.1. договору № 41/12 складає 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою.

У подальшому, на виконання пункту 3.3. Договору № 41/12 питання викупу земельної ділянки було винесено на розгляд чергової сесії Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 22.06.2012 № 762/12 було вирішено продати ТОВ "Фортуна" вищезазначену земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель за ціною 734 423, 00 грн. з розстрочкою сплати на два роки (а. с. 27-28).

Підпунктом 17.4. пункту 17 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 № 762/12 передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, а також сплата першого платежу, є підставою для видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до підпункту 17.6. пункту 17 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 № 762/12, договір оренди земельної ділянки від 14.04.2008, реєстраційний номер 29 припиняє дію з моменту реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно з пунктом 3.4. договору № 41/12 після прийняття рішення Харківської міської ради про продаж земельної ділянки, продавець укладає з покупцем договір купівлі-продажу земельної ділянки, зазначеної в розділі 1 цього договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до укладання договору купівлі-продажу між продавцем та покупцем (п.4.1. договору № 41/12).

В разі необґрунтованої відмови від підписання цього договору покупця, продавець розглядає питання про визнання нечинним рішення сесії Харківської міської ради про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної в розділі 1 цього договору (п. 5.1. договору № 41/12).

Пунктом 5.5. договору № 41/12 сторони погодили, що у разі невиконання продавцем умов цього договору, покупець має право вимагати виконання продавцем своїх обов'язків належним чином, а також відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за даним договором, або розірвати цей договір у встановленому порядку та вимагати відшкодування збитків, спричинених його розірванням.

Згідно пункту 4 рішення 16 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.06.2012 № 762/12 Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин було зобов'язано оформити договори купівлі-продажу земельних ділянок, зазначених у додатку 1 до цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням земельних відносин Харківської міської ради було підготовлено проект договору купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Котлова, 95. Супровідним листом від 26.12.2012 юридичним департаментом розглянуто та погоджено проект договору купівлі-продажу та повернуто до Управління земельних відносин.

Відповідно до резолюції заступника Директора Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин від 27.12.2012 погоджений проект договору переданий для роботи до Управління земельних відносин.

Проте, будь яких звернень позивача до Управління земельних відносин з метою підписання договору купівлі-продажу та вчинення дій щодо нотаріального посвідчення такого договору матеріали справи не містять та судами не встановлено.

На виконання рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 № 762/12, ТОВ "Фортуна" звернулась лише 08.11.2016 із листом-пропозицією вих. № 71 на ім'я Харківського міського голови щодо укладання, підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що залишилось без відповіді.

Позивач вважає, що відповідачем на січень 2017 року не виконано обов'язків щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2937 га, проте він користується коштами авансового внеску позивача у розмірі 179 131,14 грн., що є підставою для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України у вигляді стягнення 3% річних в сумі 16 137,53 грн. та інфляційних втрат в сумі 180 339,05 грн. за період з 16.01.2014 по 16.01.2017, нарахованих на суму внесеного авансового внеску в рахунок вартості земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний господарський суд виходив з того, що в даному випадку відсутня сукупність умов, які передбачають застосування до відповідача відповідальності, що передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України

Крім того зазначив, що договір про внесення авансового внеску від 07.06.2012 за № 41/12 не встановлював грошового зобов'язання для Харківської міської ради перед ТОВ "Фортуна", відповідно і строки його виконання відсутні.

Колегія вважає такі висновки апеляційного господарського суду достатньо обґрунтованими та зазначає наступне.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 Цивільного кодексу України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї ( ч. 3 ст. 510 ЦК України).

Так, за змістом ст.ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання (п.п. 3.1., 4.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між Харківською міською радою та ТОВ "Фортуна" на виконання рішення Харківської міської ради від 22.02.2012 №692/12 було укладено договір про внесення авансового внеску від 07.06.2012 №41/12, згідно з яким позивач сплатив авансовий внесок в рахунок вартості земельної ділянки в розмірі 179 131,14 грн.

Договір про внесення авансового внеску № 41/12 від 07.06.2012, згідно з пунктом 4.1. не скасований, а тому є діючим.

Звернень позивача з вимогою про розірвання договору № 41/12 та повернення сплачених грошових коштів, а також скасування прийнятих відповідачем рішень з приводу продажу земельної ділянки до Харківської міської ради не надходило та матеріали справи не містять.

Враховуючи вимоги статті 11 ЦК України, зазначений договір авансового внеску встановлює цивільні права та обов'язки у сторін, а тому вимоги позивача, що пов'язані з відшкодуванням йому 3 % річних за весь період користування коштами, отриманими в рахунок вартості земельної ділянки, повинні розглядатися виходячи із умов цього договору.

Відповідно, умови договору № 41/12 про внесення авансового платежу не містять грошового зобов'язання для Харківської міської ради, а містять інші правовідношення, не пов'язані з грошовими, а саме: - винесення на розгляд пленарного засідання міської ради питання стосовно продажу земельної ділянки, за умови сплати авансового внеску; - прийняття Харківською міською радою рішення про продаж земельної ділянки, за умови сплати авансового внеску; - прийняття міською радою рішення про продаж земельної ділянки; - укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки (п.п. 3.3., 3.4. договору № 41/12).

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 128 ЗК України сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається.

Авансовий внесок є необхідною передумовою для прийняття рішення міською радою щодо продажу земельної ділянки та укладання договору купівлі-продажу, передбачений статтею 128 Земельного кодексу України і підтверджує реальність намірів покупця земельної ділянки з приводу її купівлі-продажу.

Таким чином, виходячи з умов п.п. 1.1., 2.1., 2.2., 2.3. зазначеного договору № 41/12, грошове зобов'язання встановлено виключно для ТОВ "Фортуна" і стосується сплати авансового внеску та строків такої сплати.

Обов'язковою умовою для застосування відповідальності за неналежне виконання особою взятих на себе грошових зобов'язань, а також сплати 3% річних та інфляційних втрат є наявність прострочення боржником виконання такого зобов'язання.

Оскільки грошове зобов'язання по договору про внесення авансового внеску від 07.06.2012 № 41/12 у Харківської міської ради перед ТОВ "Фортуна" відсутнє, відповідно й відсутні строки його виконання, тому правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України колегія суддів не вбачає.

Отже, на підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів, враховуючи зміст погоджених сторонами зобов'язань договору № 41/12, в яких обов'язок продавця прийняти рішення щодо продажу земельної ділянки та укласти з позивачем відповідний договір, кореспондується з обов'язком покупця сплатити авансовий внесок, передбачений ст. 128 ЗК України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла обґрунтованого висновку, що зобов'язання відповідача в даному спірному випадку не є грошовим. Відповідно, відсутня сукупність умов, які передбачають застосування до відповідача відповідальності, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Колегія вважає, що апеляційний господарський суд, дослідивши всі обставини справи, керуючись визначеними процесуальним законом повноваженнями, правомірно скасував рішення Господарського суду Харківської області від 15.03.2017 про задоволення позовних вимог у вигляді стягнення з Харківської міської ради 3% річних в сумі 16 137,53 грн. та інфляційних втрат в сумі 180 339,05 грн., які нараховані позивачем на суму внесеного ним авансового внеску в рахунок вартості земельної ділянки.

Посилання скаржника щодо безпідставного користування Харківською міською радою авансовим внеском в сумі 179131,14 грн. є помилковими, адже зазначені кошти сплачені за договором № 41/12 від 07.06.2012 відповідно до вимог ст. 128 ЗК України.

Відповідно до приписів статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують наведених висновків судів та пов'язані з вирішенням питання про достовірність поданих ним доказів, які на думку касатора, в зв'язку з вибірковим підходом до їх оцінки були безпідставно відхилені судами попередніх інстанцій, про перевагу одних доказів над іншими і фактично зводяться до необхідності надання нової оцінки доказів по справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у справі № 922/292/17 залишити без змін.

Головуючий суддя В.А. Корсак

С у д д і М.В. Данилова

О.М. Сибіга