ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 жовтня 2017 року Справа № 914/1141/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Рогач Л.І. головуючого, Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.
розглянувши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1
на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 06.07.2017
на рішенняГосподарського суду Львівської області від 08.02.2017
у справі№ 914/1141/16 Господарського суду Львівської області
за позовомМалого приватного підприємства фірми "Альфа-М"
доВійськової частини НОМЕР_1
простягнення 26406, 47 грн.

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 та на рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 у справі №914/1141/16 Господарського суду Львівської області.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.
Тобто, в касаційній скарзі має чітко викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.
Зокрема, касаційна скарга повинна містити дані, які б свідчили, що судами при розгляді спору не застосований закон, який підлягає застосуванню, або застосований закон, який не підлягає застосуванню, або судами неправильно витлумачена норма закону. Не допускаються посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи (частина 2 статті 111 вказаного Кодексу).
За приписами пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.
Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення та неправильне застосування місцевим та апеляційними господарськими судами норм матеріального та процесуального права, натомість не зазначає, в чому саме полягає таке порушення.
Зміст касаційної скарги зводиться до доводів стосовно прийнятого у справі рішення, при цьому в касаційній скарзі не вказано суті допущеного порушення або неправильного застосування норм процесуального права апеляційною інстанцією в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, як вказано вище, в касаційній скарзі заявлено вимогу про перегляд в касаційному порядку рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Зазначену конституційну норму конкретизовано законодавцем у статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.
Пунктом 1 статті 107 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.
Положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено права касаційного перегляду рішення місцевого господарського суду, без їх перегляду в апеляційному порядку.
За вказаних обставин, беручи до уваги повноваження касаційної інстанції, передбачені чинним законодавством, колегія суддів Вищого господарського суду України повертає без розгляду касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 06.07.2017, на підставі вимог пункту 6 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України та відмовляє Військовій частині А 2166 у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 у справі №914/1141/16 Господарського суду Львівської області.
Керуючись статтями 86, 107, 108, 111, 1111, пунктом 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 у справі № 914/1141/16 Господарського суду Львівської області повернути без розгляду.
2. В частині оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08.02.2017 у справі № 914/1141/16 Господарського суду Львівської області відмовити в прийнятті.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Т. Дроботова