ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Справа № 912/2229/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :
головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуВійськового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України
на постанову від 10.04.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№912/2229/16 господарського суду Кіровоградської області
за позовомВійськового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України 2)Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровоград
до 1) Кіровоградської міської ради 2) ФОП Леонова Миколи Васильовича
провизнання недійсним договору оренди землі

За участю представників сторін:
Від позивача 1) Барда С.Ю. (дов. від 28.12.16)
2) не з`явились
Від відповідача 1) не з`явились
2) Леонов О.М. (дов. від 03.02.15)
Пастушенко В.А. (дов. від 03.02.15)
Від Генеральної прокуратури України Яговдік С.М.

У зв`язку з перебуванням судді Мачульського Г.М. у відпустці, справа слухається колегією суддів у складі: головуючий Ходаківська І.П., судді Мачульський Г.М., Яценко О.В. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.10.2017).

ВСТАНОВИЛА:

Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач 1) та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда (позивач 2) звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Кіровоградської міської ради (відповідач 1) та до фізичної особи підприємця Леонова Миколи Васильовича (відповідач 2) про визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2010 № 227, укладеного між Кіровоградською міською радою та фізичною особою підприємцем Леоновим Миколою Васильовичем, про передачу в строкове платне користування земельної ділянки загальною площею 5 193,65 кв.м., для розміщення виробничої бази, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2017 (колегія суддів: Колодій С.Б., Макаренко Т.В., Тимошевська В.В.) в позові відмовлено. Рішення мотивовано тим, що при розгляді іншої справи, а саме справи № 912/145/15-г, господарським судом Кіровоградської області у рішенні від 05.11.2015 встановлено преюдиціальні факти, які впливають на розгляд даної справи. При розгляді справи № 912/145/15-г судом було встановлено недійсність рішення від 22.07.2010 № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", на підставі якого було укладено оскаржуваний договір оренди землі від 28.09.2010 за № 227. В той же час, відмовляючи у повному обсязі в задоволенні позовних вимог прокурора, місцевий господарський суд з урахуванням приписів статей 256, 257, 260, 267 ЦК України застосував строк позовної давності до вимоги прокурора про визнання недійсним спірного договору.
Постановою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 у складі: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., Коваль Л.А. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.
Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону Південного регіону України у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст.261, 264, 267 Цивільного кодексу України. Доводи прокурора фактично зводяться до неправильного визначення судами початку перебігу строку позовної давності, оскільки, на його думку, право на звернення з даним позовом виникло лише після прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 09.02.2016 по справі № 912/145/15-г (про залишення без змін рішення суду першої інстанції) про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради від 22.07.2010 № 3650.
Кіровоградська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України із заявою про розгляд справи без участі її повноважного представника.
Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда звернулась до Вищого господарського суду України із клопотанням про розгляд справи без участі її повноважного представника.
ФОП Леонов М.В. у запереченнях та поясненнях на касаційну скаргу просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін. При цьому, звертає увагу суду на те, що на час прийняття міською радою оскаржуваного рішення, на спірній земельній ділянці не було розміщено і постійно не діяли військові частини, установи, військово-навчальні заклади, підприємства та організації Збройних Сил України; ОСОБА_1 надано земельну ділянку за рахунок земель Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", підпорядкованого Міністерству оборони України, яке ще в 2009році направляло до Кіровградської міської ради листи про припинення права користування земельною ділянкою та надання її ОСОБА_1 ; на спірній земельній ділянці знаходяться будівлі, придбані ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу зареєстрованому 21.05.2009 (копія договору в матеріалах справи) і які належать останньому на праві власності (копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно в матеріалах справи); відповідно до положень ч.4 ст.120 Земельного кодексу України у ОСОБА_1 виникло право переоформити право користування земельною ділянкою на своє ім`я площею 11 718,18кв.м, оскільки правочини, що тягнуть перехід права власності на нерухоме майно, одночасно є підставою для переходу відповідного права на землю.
Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.07.2010 Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ".
Пунктами 2-4 цього рішення вирішено: затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду строком на 25 років під розміщення виробничої бази загальною площею 5193,65 кв. м. та акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов`язаних із вилученням земельної ділянки; припинити військовій частині НОМЕР_1 право постійного користування шляхом вилучення частини земельної ділянки (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 20.11.1998 № 1074 серії НОМЕР_2 ) площею 5193,65 кв. м по АДРЕСА_1 , виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10.06.1998 № 22 для розміщення центрального ремонтного заводу; передати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 строком на 25 років загальною площею 5193,65 кв. м. (в тому числі по угіддях: 5193,65 кв. м - землі змішаного використання) для розміщення виробничої бази за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
На підставі вказаного рішення між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_1 28.09.2010 укладено договір оренди землі № 227, відповідно до якого останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5193,65 кв. м. для розміщення виробничої бази, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
Договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у місті Кіровограді Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2011 за № 00113.
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 по справі № 912/145/15-г за позовом військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда до Кіровоградської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, стороні позивача - Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" та на стороні відповідача - фізичної особи - підприємця Леонова Миколи Васильовича про визнання незаконним та скасування рішення, визнано недійсними та скасовано рішення Кіровоградської міської ради № 3650 від 22.07.2010 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", яке залишено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 без змін.
Посилаючись на те, що земельна ділянка, стосовно якої укладено договір оренди, належить до земель оборони та перебуває на відповідному обліку в органах квартирно-експлуатаційної служби збройних сил України, тоді як Міністр оборони України згоди на вилучення такої земельної ділянки не надавав, а рішення Кіровоградської міської ради № 3650 від 22.07.2010, на підставі якого укладено спірний договір оренди землі, скасовано в судовому порядку згідно рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 у справі № 912/145/15-г, прокурор звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів зазначає, що частинами 1 та 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Положеннями статей 116, 123, 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Визначальним у правовідносинах із надання земельної ділянки в оренду є наявність повноважень на розпорядження земельною ділянкою, що реалізується шляхом прийняття відповідного рішення органу, яке є необхідною умовою для укладення договору оренди земельної ділянки.
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 по справі № 912/145/15-г встановлено, що Кіровоградська міська рада, приймаючи рішення від 22.07.2010 № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", не мала правових підстав на розпорядження відповідною земельною ділянкою, оскільки така земельна ділянка відноситься до державної власності, за цільовим призначенням - землі оборони, тоді як Міністр оборони України згоду на припинення права користування спірною земельною ділянкою чи її вилучення не надавав. Отже, рішення від 22.07.2010 № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 " суперечать положенням статей 20, 21, 78 Земельного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про оренду землі" та порушує інтереси держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда.
За правилами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суди попередніх інстанцій зазначили, що оскільки рішення від 22.07.2010 № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 " визнано недійсним з підстав його невідповідності законодавству України, то і оспорюваний договір оренди землі, який укладено на підставі вказаного рішення ради, не відповідає загальній вимозі, що в силу ч. 1 ст. 203 ЦК України є необхідною для чинності правочину та правомірно дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог військового прокурора про визнання недійсним договору оренди землі № 227 від 28.09.2010.
Що стосується застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає, що статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.
Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Пунктами 3-5 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону в письмових поясненнях від 22.11.2016 щодо застосування строків позовної давності послався на те, що під час звірки обліку площі земельних ділянок, які рахуються за Міністерством оборони України по КЕВ м. Кіровоград станом на 01.05.2013 з ГУ Держземагентства у Кіровоградській області, позивачам - Міністерству оборони України та КЕВ м. Кіровоград стало відомо про розбіжність в обліку площі земельних ділянок за адресою: м. Кіровоград, вул. Добровольського, 2 загальною площею 5193,65 кв. м., до складу якої входить земельна ділянка площею 5193,65 кв. м., яка передана рішенням Кіровоградської міської ради від 22.07.2010 № 3650 в оренду ОСОБА_1 .
У зв`язку із вищезазначеним військовий прокурор Кіровоградського гарнізону в 2015 році звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м.Кіровограда до Кіровоградської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради від 22.07.2010 за № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по вул. Добровольського 2".
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 у справі № 912/145/15-г позов задоволено повністю та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 залишено без змін.
В подальшому, військовий прокурор Кіровоградського гарнізону звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Кіровограда до Кіровоградської міської ради та ФОП Леонова М.В. з даним позовом.
Частиною 2 ст. 29 ГПК України встановлено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статуту позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статуту позивача.
Пунктом 4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013 за №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі. У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (ч. 2 ст. 29 ГПК України) позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.
Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда.
Таким чином, в силу положень ст. 29 ГПК України позивачами у вказаній справі є Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда, відповідно позовна давність має обчислюватись від дня коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мали довідатися саме позивачі у справі.
Господарськими судами встановлено, що згідно письмових пояснень Квартирно - експлуатаційного відділу м. Кіровограда у травні 2013 року було проведено інвентаризацію земельних ділянок, які рахуються за Міністерством оборони України, за результатами вжитих заходів за підписом начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда та начальника ГУ Держземагенства у Кіровоградської області складено відомість щодо розбіжностей в обліку площі земельних ділянок, які рахуються за Міністерством оборони України по КЕВ м. Кіровограда станом на 01.05.2013.
Різниця даних обліку по площі (форма 405) на даних по площі (форми 6-зем) на період звірки, а саме на 01.05.2013 по земельної ділянки за адресою м. Кіровоград, вул. Добровольського, 2, склало 4.1885 га.
Міністерство оборони України здійснює керівництво структурними підрозділами Збройних Сил України, до числа яких відноситься і Кіровоградська квартирно-експлуатаційна частина району, яка Директивою Міністра оборони України № Д-322/1/014 від 20.04.2005 перейменована у Квартирно-експлуатаційний відділ міста Кіровоград.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда, як представник Міністерства оборони України, згідно положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровоград на підставі якого він діє, здійснює облік земель оборони у Кіровоградській області.
Судами встановлено, що станом на 01.05.2013 при наявності відомостей щодо розбіжності в обліку площі земельних ділянок, КЕВ м. Кіровограда, який здійснює облік земель оборони, мав можливість та повинен був з`ясувати причини розбіжностей в обліку площі земельної ділянки, що знаходиться в м. Кіровограді, по вул. Добровольського, 2 та встановити факт наявності спірного договору оренди землі.
Тим більше, що відомості про розбіжності в обліку площі земельних ділянок, які рахуються за Міністерством оборони України по КЕВ м.Кіровограда станом на 01.05.2013 складалися за участю начальника ГУ Держземагенства у Кіровоградської області, який безпосередньо володів даними про державну реєстрацію договорів оренди землі.
Після 01.05.2013 позивачі володіли інформацією про розбіжності в обліку площі земельної ділянки по вул. Добровольського, 2 в м. Кіровограді і мали можливість довідатися про наявність спірного договору оренди землі, оскільки останній пройшов відповідну державну реєстрації в управлінні Держкомзему у м. Кіровограді, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2010 за №00113.
Твердження прокурора про необхідність відліку строку позовної давності з 09.02.2016 (дата прийняття постанови апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення суду по справі № 912/145/15-г) не приймається до уваги, оскільки відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а судами попередніх інстанцій достеменно встановлено, що починаючі з 01.05.2013 позивачі у справі мали можливість і повинні були довідатись про наявність свого порушеного права.
Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують зазначених вище висновків та пов`язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.
Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України залишити без задоволення.
Постанову від 10.04.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №912/2229/16 господарського суду Кіровоградської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Яценко

С. Бакуліна