УХВАЛА

28.09.2017Справа № 910/18364/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" на бездіяльність державного виконавця, у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна"
простягнення 270 000,00 доларів США, що еквівалентно 6 992 541 грн 00 коп.
Представники:

від стягувача (скаржника): не з'явились

від боржника: не з'явились

від органу ДВС: не з'явились

встановив:

06.10.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект-А" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" про стягнення 270 000,00 доларів США, що еквівалентно 6 992 541 грн 00 коп. заборгованості за договором оренди від 21.02.2011.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2016 у справі № 910/18364/16 позов задоволено повністю, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект-А" стягнуто 270 000 доларів США, що еквівалентно 6 992 541 грн, та 104 888 грн 12 коп. судового збору.

30.12.2016, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2016, видано наказ.

14.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Гречуха Олега Ярославовича у виконавчому провадженні № 53320344, відповідно до якої скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києва - Гречуха Олега Ярославовича у виконавчому провадженні № 53320344 щодо неналежного оформлення повернутого суду наказу Господарського суду міста Києва від 30.12.2016 про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києва - Гречуху Олега Ярославовича оформити повернутий наказ Господарського суду міста Києва від 30.12.2016 про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16 належним чином, а саме: зазначити на оригінальному примірнику наказу Господарського суду міста Києва від 30.12.2016 про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16 залишок нестягнутої суми та суму стягнутого виконавчого збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києва - Гречуха Олега Ярославовича у виконавчому провадженні № 53320344 до повернення матеріалів справи № 910/18364/16 до Господарського суду міста Києва.

Як встановлено судом та вбачається з інформаційної бази "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" 09.08.2017 матеріали справи № 910/18364/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення коштів 270 000,00 доларів США, що еквівалентно 6 992 541 грн 00 коп. повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2017 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна" на бездіяльність державного виконавця призначено до розгляду на 28.09.2017.

Представники стягувача, боржника та Відділу примусового виконання рішень у судове засідання 28.09.2017 не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, клопотань про відкладення розгляду скарги не подали, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2017 державний виконавець керуючись статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" здійснив стягнення із рахунків боржника шляхом надсилання платіжних вимог № 53320344/9, 53320344-1/9 на суму 7 807 372 грн 03 коп. та платіжної вимоги № 53320344-2/9 на суму 287 892 долари США 68 центів до Приватного акціонерного товариства "Сітібанк" та Приватного акціонерного товариства "Укрсиббанк".

02.02.2017 Апеляційним господарським судом міста Києва винесено ухвалу, якою поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження по справі № 910/18364/16.

03.02.2017 старший державний виконавець Гречух О.Я. керуючись статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" виніс розпорядження № 53320344/9, яким перераховано на користь Стягувача частину стягнутої суми боргу в розмірі 3 332 491 грн 34 коп., суми виконавчого збору 333 249 грн 13 коп. та суми витрат виконавчого провадження 302 грн 46 коп.

03.02.2017 виконавчою службою видано платіжне доручення № 25 про перерахування сум витрат виконавчого провадження на суму 302 грн 46 коп. та платіжне доручення № 26 про перерахування виконавчого збору на суму 333 249 грн 13 коп. стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфайзер Україна".

06.02.2017 боржник керуючись статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" подав заяву до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження № 53320344, яка зареєстрована за вхідним № 1056/02-01-28.

06.02.2017 боржником подано заяву № 8-2549 до Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві про зупинення перерахування коштів із рахунків виконавчої служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" по виконавчому провадженню № 53320344, у зв'язку з винесеною Апеляційним господарський судом міста Києва ухвалою про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження по справі № 910/18364/16.

09.02.2017 старшим державним виконавцем Гречух О.Я винесено постанову ВП № 53320344 про повернення виконавчого документу до суду.

02.06.2017 державний виконавець Бялим М. Г. керуючись пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову ВП № 53935395 про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 20 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві не дотримано вимог передбачених пунктом 20 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме: при поверненні виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Як вбачається з статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав постановою, яка виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення. Судове рішення про поновлення строку подання апеляційної скарги отримано Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві 06.02.2017. Однак, всупереч вищевказаній статі постанову про повернення виконавчого документу до суду винесено 09.02.2017.

За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків і згідно з законодавством України.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" щодо того, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що повернутий судовий Наказ Господарського суду міста Києва від 30 грудня 2016 року про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16 (постанова про повернення виконавчого документу до суду ВП № 53320344 від 09.02.2017) не відповідає вимогам, встановленим пунктом 20 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, щодо її форми та змісту, у зв'язку з чим суд вважає скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфазер Україна" на дії державного виконавця обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфазер Україна" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гречуха Олега Ярославовича, у зв'язку з невідповідністю повернутого судового Наказу Господарського суду міста Києва від 30 грудня 2016 року про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16 (постанова про повернення виконавчого документу до суду ВП № 53320344 від 09.02.2017) нормам чинного законодавства України.

3. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві оформити належним чином та відповідно до чинного законодавства України повернутий судовий Наказ Господарського суду міста Києва від 30 грудня 2016 року про примусове виконання рішення по справі № 910/18364/16 (постанова про повернення виконавчого документу до суду ВП № 53320344 від 09.02.2017).

Суддя Н.Б. Плотницька