КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" жовтня 2017 р. Cправа №911/2215/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Отрюха Б.В.

Чорної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.09.2017 по справі № 911/2215/14 (Суддя Горбасенко П.В.)

за скаргою Приватного акціонерного товаристваБудівельно-монтажне управління № 53 на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Приватного акціонерного товариства "Будівельно-монтажне управління № 53"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Корпорація "Альтіс-Холдинг"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-компані"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2017 № 911/2215/14 скаргу Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 53» на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 911/2215/14 задоволено повністю. Визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньова М.О. від 02.03.2015 у виконавчому провадженні ВП № 45762016 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції від 15.09.2017 по справі № 911/2215/14, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду судом на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, за відсутності доказу сплати судового збору. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року складає - 1600,00 грн.

Таким чином, у даному випадку, розмір судового збору за подання апеляційної скарги складає 1600,00 грн..

Проте, скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Натомість, ним заявлено клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання за змістом апеляційної скарги Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вказує на складне фінансове становище та наголошує на тому, що він є бюджетною установою та фінансується в рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове обслуговування якого здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. Відтак, оскільки сплата судового збору залежить від проведення виплати органами казначейства, Департамент Державної виконавчої служби просить відстрочити сплату судового збору.

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання про відстрочення від сплати судового збору, не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів наведеної норми, єдиною підставою для вчинення господарським судом зазначених дій, є врахування судом майнового стану сторін.

Слід зазначити, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (Викладене узгоджується з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013).

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сама лише обставина, пов'язана з тяжким фінансовим становищем, не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору. (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 22.04.2016 № 908/6312/14.)

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів звертає увагу, що за матеріалами апеляційної скарги відсутні будь-які докази, які б підтверджували неможливість сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення у встановленому порядку та розмірі.

Відтак, враховуючи вищевикладене, з огляду на не значну суму судового збору у розмірі - 1600,00 грн., у даному випадку, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення клопотання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Окремо, колегія суддів зазначає, що за прохальною частиною апеляційної скарги скаржник просить: «у разі необхідності поновити строк для апеляційного оскарження». Однак, наведене не може розцінюватись, як клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.09.2017 № 911/2215/14 з доданими матеріалами.

Копію даної ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

Матеріали справи №911/2215/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Б.В. Отрюх

Л.В. Чорна