ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Справа № 911/2084/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка», с. Сулимівка Яготинського району

до відповідача приватного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе Києво-Святошинського району

про визнання недійсним рішення.

Суддя О.В. Конюх;

з участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 12.06.2017 №280;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка», с. Сулимівка Яготинського району, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 06.07.2017 до відповідача приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Яготинського районного підрозділу), м. Вишневе Київської області, в якій просив суд визнати недійсним рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту № К034153 від 20.06.2016, оформлене протоколом №0024 від 27.06.2017.

Позовна заява обґрунтована тим, що під час складання акту про порушення представниками енергопостачальної організації було допущено порушення порядку його складання, було невірно складено схему електропостачання в частині розташування та підєднання електролічильника №04580010 (оскільки на твердження позивача загальний облік електроенергії ведеться за лічильником №0044921), крім того відповідач (енергопостачальник) не довів втручання позивача (споживача) в роботу лічильника, оскільки такий факт, згідно підпункту 3 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, має бути підтверджений експертизою, а експертиза проведена не була.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/2084/17 та призначено розгляд справи на 01.08.2017.

27.07.2017 від відповідача приватного акціонерного товариства «Київобленерго» надійшов відзив на позов від 25.07.2017 №406, в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити. Заперечення мотивовані тим, що під час планового зняття показів засобів обліку з лічильника №04580010, що зазначений як розрахунковий в додатку №7 до договору №0088 від 02.03.2012 про постачання електричної енергії (розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації) було виявлено відсутність пломби на клемній кришці лічильника, що була передана на відповідальне збереження позивачу за актом № 075078 від 11.07.2014, а також було виявлено самовільне переміщення даного лічильника до ТП №174, що свідчило про порушення пункту 6.40 ПКЕЕ, у звязку з чим було складено акт про порушення №К034153 від 20.06.2017.

27.06.2017 за участю представника позивача генерального директора ОСОБА_2 комісією було розглянуто акт про порушення, та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії на суму 26 337,00 грн. у відповідності до пункту 6.42 ПКЕЕ, підпункту 2 пункту 2.1 Методики та відповідно до формули, наведеної у пункті 2.5 Методики.

Враховуючи, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку та пломб на ньому ПКЕЕ покладає на споживача, відповідач вважає позов необґрунтованим.

У звязку із перебуванням судді Третьякової О.О. у відпустці, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату господарського суду від 28.07.2017 №1221-АР шляхом повторного автоматизованого розподілу судової справи (протокол від 28.07.2017) для розгляду справи визначено суддю Конюх О.В., відповідно ухвалою від 28.07.2017 справа №911/2084/17 прийнята нею до свого провадження.

В судове засідання 01.08.2017, 21.08.2017 та 18.09.2017 з'явився представник відповідача, який надав пояснення по суті справи. Представник позивача в судові засідання жодного разу не з'явився, витребувані судом документи не подав, від позивача надходили клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.

18.09.2017 від представника позивача надійшла заява від 18.09.2017, у якій представник позивача повідомляє про неможливість явки в призначне судове засідання, до якої додана заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить суд визнати недійсним в повному обсязі рішення комісії Яготинського районного підрозділу приватного акціонерного товариства «Київобленерго» від 27.06.2017, оформлене протоколом №0024, а також визнати недійсним рахунок-фактуру № від 27.06.2017 в сумі 300 992,01 грн., виданого на підставі оскаржуваного рішення комісії.

Зазначена заява оплачена судовим збором (платіжне доручення від 13.09.2017 №277 на суму 1600,00 грн.) та направлена відповідачу листом з описом (копія опису вкладення в лист від 18.09.2017). Разом із тим, суд констатує, що інші додатки, зазначені у заяві про збільшення позовних вимог (копія статуту, копія акту про порушення від 20.06.2017, копія протоколу засідання комісії від 27.06.2017, копія рахунку-фактури від 27.06.2017, копія листа про направлення позову відповідачу, ідентифікатор внутрішнього пошукового відправлення Укрпошта) до заяви не додані.

Розглянувши подану заяву про збільшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Зазначена позиція викладена в пункті 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарсько-процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Суд, приймаючи рішення, розглядає спір у справі в межах предмету позову на підставах, які визначає позивач на власний розсуд згідно частини 1 ст. 12, ст. 20 ЦК України. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Позивач фактично звертається до суду з новою немайновою позовною вимогою до відповідача та просить суд визнати недійсним рахунок-фактуру № від 27.06.2017 в сумі 300 992,01 грн. За таких обставин подана заява не відповідає правовому змісту заяви про збільшення позовних вимог, при цьому оформлення та подання вказаної заяви позивача не відповідають формі та змісту позовної заяви згідно до статей 54-57 ГПК України.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні вказаної заяви та, приєднавши її до матеріалів справи, розглядає справу по суті в редакції раніше заявлених позовних вимог. Така ж позиція викладена в пункті 3.12 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарсько-процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Додатково суд звертає увагу позивача, що визнання недійсним рахунку-фактури взагалі не належить до процесуальних повноважень господарського суду, оскільки рахунок-фактура не є ані оперативно-господарською санкцією, ані договором, ані актом в розумінні ст. 21 ЦК України, відповідно подання до суду вимоги про визнання недійсним рахунку-фактури є невірно обраним способом захисту права. Також рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документу, визначеним Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки ним не фіксується господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку-фактури не належить до типових форм, що затверджуються Держкомстатом. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає лише виставлення певної суми для оплати. Зазначена позиція викладена також в листах Мінфіну від 27.11.2006 № 31-34000-20-23/25136, від 30.05.2011 № 31-08410-07-27/13794.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка», с. Сулимівка Яготинського району району (далі по тексту ТОВ «СГП ім. Кравченка», споживач), до відповідача приватного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе Київської області (далі по тексту ПрАТ «Київобленерго», постачальник), вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

02.03.2012 між ТОВ «СГП ім. Кравченка» (споживач) та правопопередником відповідача ПАТ «АЕС Київобленерго» (постачальник) було укладено Договір №0088 про постачання електричної енергії (далі Договір), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 424кВт, а споживач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. За умовами Договору:

- Постачальник має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електроенергії для зняття показів, проведення їх технічної перевірки, повірки, заміни, ремонту, модернізації, переносу, інших робіт з експлуатації засобів обліку, до пристроїв релейного захисту, автоматики, звязку, які забезпечують регулювання навантаження, до пристроїв, які забезпечують вимірювання потужності, показників якості електроенергії, пристроїв комутації, що забезпечують можливість припинення чи обмеження постачання електроенергії, пристроїв компенсації реактивної потужності, електромереж та охоронних зон електромереж, електроустановок споживача для встановлення засобів обліку вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії, для контролю дотримання встановлених режимів споживання електроенергії (пункт 3.1.5 Договору);

- Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562) за тарифами, що діяли протягом споживання електроенергії з порушенням у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку, втручання в їх роботу, зняття пломб, споживання електроенергії поза засобами обліку, інших умов, визначених Методикою (пункт 4.2.3 Договору).

- У разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій, чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобовязана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання ОСОБА_2. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акт робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, яка складала акт (пункт 4.4 Договору);

- Облік електроенергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ (Правила улаштування електроустановок) та ПКЕЕ (Правила користування електричною енергією). У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються розрахунково згідно з вимогами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (пункт 7.1);

- Всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін (пункт 9.1).

- Додатком №7 сторони узгодили перелік, місця встановлення, та порядок експлуатації розрахункових засобів обліку. Серед них лічильник №04580010, встановлений у ЩО-0,4КВ на обєкті «Ковбасний цех» с. Сулимівка та лічильник №0044921, встановлений в ТП-174 на обєкті «Молочно-товарна ферма» с. Сулимівка. Цим же Додатком №7 сторонами погоджено, що перенос місця установки засобів обліку електроенергії здійснюється за згодою енергопостачальника, керуючись ПКЕЕ;

- Додатком №1 погоджено схеми електропостачання, а також перелік точок продажу електроенергії споживачу (в тому числі ТП-168 Ковбасний цех та ТП-174 Молочно-товарна ферма) (пункт 4.1 Додатку №1);

-Додатком №3 погоджено режими постачання електроенергії по обєктам, зокрема для обєкту «Ковбасний цех» - 3 категорія, режим перемінний, 360 годин на місяць; обєкт МТФ 3 категорія, режим перемінний, 360 годин на місяць.

Лічильник №04580010 розташований в приміщенні на обєкті «Ковбасний цех» було опломбовано пломбами С13606594 (клемна кришка) та Ф0014236 (корпус лічильника), про що представниками енергопостачальника та споживача було складено та підписано ОСОБА_2 №075078 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому від 11.07.2014 (копія залучена до матеріалів справи).

Рішенням комісії по розгляду ОСОБА_2 №К034153 від 20.06.2017, оформленим протоколом від 27.06.2017 №0024, постачальником за Договором ПрАТ «Київобленерго» застосовано до споживача за Договором ТОВ «СП ім. Кравченка» оперативно-господарську санкцію у вигляді донарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 26 337,00 грн. (розрахунок суми збитків від 20.06.2017 з відміткою про отримання споживачем від 07.07.2017, та повідомлення про оплату за липень 2017 від 07.07.2017 по ОСОБА_2 про порушення ПКЕЕ №034153 від 20.06.2017 на суму 26 337,00 грн. з відміткою про отримання споживачем від 07.07.2017 залучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України визначено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

За змістом вищенаведених норм рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу до сплати вартості недоврахованої електричної енергії є оперативно-господарською санкцією, а відповідно до частини 2 ст. 237 ГК України у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції.

За таких обставин, у відповідності до свого права, передбаченого вищенаведеними нормами, споживач ТОВ «СГП ім. Кравченка» звернувся до господарського суду з вимогою про визнання недійсним рішення комісії Яготинського районного підрозділу ПрАТ Київобленерго, оформленого протоколом від 27.06.2017 №0024, про донарахування споживачу ТОВ «СП ім. Кравченка» вартості недоврахованої електричної енергії.

Розглянувши позов суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до підпунктів 5, 15, 16 пункту 8.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996, № 28 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. № 417/1442 (далі по тексту ПКЕЕ), постачальник електроенергії за регульованим тарифом має право: на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Так, за результатами перевірки було складено ОСОБА_2 про порушення №К034153 від 20.06.2017, у якому зазначено про порушення споживачем пункту 6.40 ПКЕЕ - відсутність на клемній кришці лічильника №04580010 пломби.

В ОСОБА_2 наведена схема електропостачання споживача із позначенням місця розташування лічильника №04580010 в ТП-174.

За таких обставин, ОСОБА_2 про порушення зафіксовано, що споживачем самовільно переміщено лічильник №04580010 з місця його встановлення, погодженого сторонами у додатку №7 до Договору до ТП-174 (що неможливо здійснити без зриву пломб на клемній кришці) та відповідно відсутність пломби, переданої відповідачу на відповідальне зберігання за актом №075078 від 11.07.2014.

В процесі перевірки було опломбовано лічильник №04580010, встановлений в ТП-174 пломбою С35912840 (клемна кришка) про що сторонами складено та підписано ОСОБА_2 №581139 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 20.06.2017 (копія акту залучена до матеріалів справи). Перевірка проводилась в присутності відповідального за енергопостачання ТОВ «СГП ім. Кравченка» ОСОБА_3, який підписав ОСОБА_2 №581139 від 20.06.2017.

27.06.2017 було проведено засідання комісії по розгляду акту №К034153 від 20.06.2017 (оформлене протоколом від 27.06.2017 №0024), на якому, до протоколу за клопотанням споживача, були долучені пояснення електрика ОСОБА_3 (копія долучена до матеріалів справи).

Так, за змістом даних письмових пояснень, споживач визнав, що лічильник №04580010 обліковувався у ковбасному цеху, однак 20.10.2015 постачання електроенергії до даного обєкта було припинено. Пізніше енергетик товариства ОСОБА_4 звернувся до інженера ПАТ «Київобленерго» ОСОБА_5 щодо можливості перенесення лічильника №04580010 та встановлення його для внутрішнього господарського обліковування електроенергії. Після отриманого розяснення лічильник було перенесено із ковбасного цеху до ТП №174 для внутрішньогосподарського обліковування електроенергії сараю №1 молочно-товарної ферми товариства, споживання електроенергії якою контролюється та оплачується за іншим засобом обліку лічильником №0044921.

Фактично зазначеними поясненнями було підтверджено факт переміщення лічильника, яке неможливо зробити без зриву пломб клемної кришки. Однак, споживач наполягає, що факт безоблікового споживання не мав місце, а всі дії споживача були вчинені у відповідності до договору та чинного закону.

Разом із тим, в порядку пункту 9.1 Договору всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін, а відповідно до пункту 3.1 Додатку №7 до договору, перенос місця установки засобу обліку електроенергії здійснюється за згодою енергопостачальника керуючись ПКЕЕ.

Так, жодних доказів звернення до енергопостачальника та надання його згоди на перенос лічильника №№04580010 до ТП-174 матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 9.1 договору сторони не вносили зміни у схему електропостачання (Додаток №1 до Договору), не змінювали перелік та місця розташування засобів обліку (Додаток №7 до Договору) шляхом укладення в письмовій формі, підписання уповноваженими особами та скріплення печатками додаткових угод.

Відповідно до пункту 3.34 ПКЕЕ будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31 - 3.32 цих Правил.

Посилання позивача на те, що відповідачем не доведено факту втручання в роботу засобу обліку, оскільки у звязку із незгодою споживача лічильник в порядку пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, мав бути скерований на експертизу, яка енергопостачальником проведена не була, судом відхиляється.

Так, оскільки сторонами не було укладено жодних додаткових угод щодо зміни схеми електропостачання та/або щодо переліку та місць розташування засобів обліку, за умовами Договору №0088 від 02.03.2012 та Додатку №7 до нього лічильник №04580010 є розрахунковим засобом обліку.

Відповідно до пункту 3.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996 № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (в редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 25.12.2008. N 1449) відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідно до п.6.40 Правил у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562.

Згідно з п. 2.1. Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», пункту 3.3 Правил та пункту 2.1 Методики пошкодження та відсутність пломб є окремим порушенням Правил і у такому випадку необхідність доведення факту втручання в роботу лічильника нормами законодавства не встановлено (постанова Вищого господарського суду України від 21.07.2014 N 910/960/14, у допуску до провадження Верховного Суду України відмовлено ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2014).

У постанові N 25/5005/16422/2011 Вищий господарський суд України зазначив, що при доведеності факту порушення пломб, доведення можливості позаоблікового споживання електроенергії є необов'язковим, оскільки спеціальними (порівняно з ЦК України) нормативними актами в галузі електроенергетики (стаття 26 Закону, пункт 3.3 Правил, пункт 2.1 Методики) передбачене проведення донарахування не в разі позаоблікового споживання при порушенні пломб, а саме за порушення пломб (постанова Вищого господарського суду України від 06.09.2012 N 25/5005/16422/2011).

Таку ж правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 28.04.2014 N 05/01/5026/575/2012, від 30.09.2013 N 904/2624/13.

Таким чином, пошкодження або відсутність пломб є окремим порушенням Правил, і у такому випадку необхідність доведення факту втручання в роботу лічильника нормами чинного законодавства не передбачено (пункт 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 16.12.2015, № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання»).

Суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_5 про порушення № К034153 від 20.06.2017 підписаний двома представниками постачальника електроенергії, а не трьома, хоча присутній під час перевірки відповідальний за енергопостачання електрик ОСОБА_3, підписавши ОСОБА_5 про пломбування №581139 від 20.06.2017, відмовився від підпису ОСОБА_5 про порушення № К034153 від 20.06.2017.

Разом із тим, вирішальним для розгляду справи є наявність факту порушення споживачем правил користування електричною енергією, який підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи (ОСОБА_5 пломбування від 2014 та від 2017 року, протокол по розгляду акту, пояснення електрика тощо).

У постанові N 918/851/13 Вищий господарський суд України також зауважив, що дефекти акта про порушення не можуть спростовувати факту порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів (пункт 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 16.12.2015, № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання»).

Дослідивши розрахунок оперативно-господарської санкції, суд дійшов висновку, що енергопостачальником вірно визначено період, за який до нараховується вартість недорахованої електричної енергії за півроку до виявлення порушення, оскільки відповідно до пункту 3.33 Правил електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) має обовязок не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольний огляд засобу обліку.

Також відповідачем для розрахунку застосовано режими електроспоживання у відповідності до режимів, затверджених додатками до договору, вірно застосовано тарифи та вірно обрано пункт Методики для визначення формули, за якою здійснюється донарахування, у разі виявлення пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування.

Враховуючи вищевикладене, позов товариства з обмеженою відповідальністю «СГП ім. А.Г. Кравченка» є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. У звязку із відмовою в позові судові витрати суд відповідно до ст. 49 ГПК України покладає на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Яготинського районного підрозділу відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 05.10.2017.

Суддя О.В. Конюх