ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокуСправа № 912/2088/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/2088/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кропивницький

до Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", м. Кропивницький

про визнання незаконним та скасування рішення

та за зустрічним позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 14 184,86 грн.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) - ОСОБА_2, посвідчення адвоката № 103 від 31.07.2015 р.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) - ОСОБА_3, довіреність № 2197/01/07-21 від 16.11.2016 р.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 19.07.2017 р. про визнання незаконним та скасування рішення комісії Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро - Кіровоград" від 20.06.2017 року про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 14 184,86 грн. за безоблікове водокористування та водовідведення за 28 діб та 14 год., тобто за 872,22 м.куб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч умовам договору № 6/188а від 01.04.2013 та Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 №190 здійснив огляд вимірювального приладу та вилучення з нього залишків пломби без участі позивача та виніс безпідставне рішення про стягнення 14 184,86 грн за безоблікове водокористування, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21.07.2017 р. поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/2088/17.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив, просить у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що представники підприємства при складанні акта діяли у межах чинного законодавства та умов договору, не вчиняли жодних протиправних дій, а вимога про визнання незаконним та скасування рішення оформленого у вигляді протоколу № 8 від 20.06.2017 є необґрунтованою (а.с.58-61).

Разом з тим, Обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград" 01.08.2017 р. подано до суду зустрічну позовну заяву № 1652/21/07-21 від 31.07.2017 р. про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" заборгованості в сумі 14 184,86 грн. (а.с. 22-25).

Ухвалою господарського суду від 03.08.2017, на підставі статей 60, 61 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" прийнято господарським судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач за зустрічним позовом (Фізична особа-підприємець ОСОБА_1) заперечив проти задоволення зустрічного позову повністю у зв'язку з відсутністю вини в порушенні зобов'язань, покладених на нього договором водопостачання від 01.04.2013 №6/188а (а.с. 96-98).

Ухвалою від 26.09.2017 р. відкладено розгляд справи до 03.10.2017 р. 12 год. 00 хв.

02.10.2017 р. представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подано до суду заяву від 02.10.2017 р., за змістом якої позивач просить відкласти розгляд справи, в зв"язку з неможливістю прибуття в дане судове засідання, оскільки представник перебуватиме в іншому судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва. Разом з цим, повідомив, що ФОП ОСОБА_1 подано до господарського суду Кіровоградської області позовну заяву за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про скасування оперативно - господарської санкції, тому просить на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України зупинити провадження у даній справі до вирішення справи господарським судом Кіровоградської області про скасування оперативно-господарської санкції.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про зупинення провадження у справі, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Однак, слід зазначити, що згідно системи Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) вбачається, що господарським судом станом на час розгляду справи не вирішено питання відносно порушення провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про скасування оперативно-господарської санкції.

З огляду на викладене, подане позивачем за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судове засідання 04.10.2017 р. прибув, заявив усне клопотання про колегіальний розгляд справи.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх підстав для його задоволення. При цьому, судом враховано наступне.

Згідно зі статтею 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

При визначенні складності справи до уваги беруться характер фактів, які необхідно встановити, можливе об'єднання справ, а також вступ у процес нових учасників. У деяких випадках надмірна складність справи іноді може слугувати виправданням тривалості процесу, але не є абсолютним фактором, який визначив би відсутність порушення вимоги "розумного строку" у випадку занадто тривалого розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі "Чірікоста і Віола проти Італії").

Наразі, за висновками суду дана справа не відноситься до категорії складних справ. До того ж, матеріали справи не містять значної кількості документів, а також наявні матеріали не викликають ускладнень у розгляді спору.

Інших підстав для необхідності колегіального розгляду спору позивачем за первісним позовом не представлено, а судом не встановлено.

Крім того, на думку господарського суду, задоволення наведеного клопотання позивача могло призвести до затягування строків розгляду спору.

Тоді як, в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Отже, враховуючи принципи справедливості та розумності строків розгляду справи, оскільки, за висновками суду, справа №912/2088/17 не потребує колегіального розгляду, клопотання залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 між Обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград" (далі - Виконавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Споживач) було укладено договір № 6/188а про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - Договір) (а.с. 10-15) .

Виконавець прийняв на себе зобов'язання своїми силами та засобами надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення (Послуги) в об'ємах, визначених лімітом відпуску води та приймання стоків, а Споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані Послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, визначеним цим Договором (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до п.п. 7.1., 7.2. Договору, кількість води, що постачається Виконавцем на об'єкти Споживача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на мережі Споживача, опломбованих і зареєстрованих Виконавцем, які фіксуються в акті про надання послуг. Акт про надання послуг з рахунком виставленим до оплати за надані послуги водопостачання надається споживачу для проведення кінцевого розрахунку за поточний місяць.

У розділі 8 Договору сторони погодили ціну та порядок розрахунків за Договором.

Даний Договір укладається терміном на один рік з можливістю продовження його дії на той же термін, у випадку коли сторони за місяць до припинення дії Договору не заявлять бажання про його розірвання (п. 12.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками позивача та відповідача, скріплений круглими печатками обох сторін.

Відповідно до п. 4.1. Договору, Виконавець має право проводити технічний огляд приладів обліку води і приладів обліку стічних вод та перевірку їх показань.

Так, 09.06.2017 представниками ОКВП "Дніпро-Кіровоград" проведено обстеження водопровідних та каналізаційних мереж абонента ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого виявлено порушення цілісності опломбування з'єднань водолічильника ЛК 1,5 №7189908, а саме: розірвано опломбувальний дріт з пломбою № 306880676.

За результатами обстеження засобів обліку складено акт № 176 від 09.06.2017 (а.с. 62), який зі сторони виконавця підписаний контролером ОСОБА_5 та слюсарем ОСОБА_4, зі сторони Споживача акт від 09.06.2017 не підписаний, проте зазначено, що обстеження проведено в присутності представника абонента, ОСОБА_1 від підпису відмовився.

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" здійснено нарахування за безоблікове водокористування та водовідведення Відповідачем на підставі зазначеного вище акту, що становить 14 184,86 грн., за період з 12.05.2017 по 14:00 годин 09.06.2017.

14 червня 2017 року Позивачем виставлено відповідачу рахунок № 4639 за безоблікове водокористування в розмірі 8041,81 грн. та рахунок №4639 за безоблікове водовідведення в розмірі 6143,05 грн., всього на загальну суму 14184,86 грн. (а.с. 74-75).

В свою чергу, позивач за первісним позовом посилається на те, що представники Виконавця, здійснюючи черговий огляд водомірного вузла та перевіряючи цілісність пломби, грубо порушили умови Договору, без його дозволу отримали доступ до колодязя з приладом обліку та при його огляді без його присутності зірвали з нього пломбу ЛК-1,5 №7189908. ФОП ОСОБА_1 зазначає, що акт про виявлення порушення опломбування складався не на місці виявлення, без його присутності та копія акту йому надана не була.

Не погоджуючись з такими діями відповідача за первісним позовом, 15.06.2017 на адресу Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" надійшов лист від ОСОБА_1 від 15.06.2017 у якому він зазначає, що не вважає себе винним в пошкодженні опломбування та просить провести перевірку по даному факту та відновити пошкоджене опломбування водолічильника (а.с. 63).

Крім того, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з заявою до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" від 16.06.2017 в якій просив розірвати договір на водопостачання та водовідведення будинку за адресою: АДРЕСА_1.

20.06.2017 на засіданні комісії ОКВП "Дніпро-Кіровоград" з перегляду заборгованості абонентів - юридичних осіб за послуги водопостачання та водовідведення згідно наказу №294 від 08.06.2016 було розглянуто лист позивача за первісним позовом від 15.06.2017 та лист від 16.06.2017.

За результатами розгляду звернень ФОП ОСОБА_1 03.07.2017р. було направлено листа, в якому зазначалося, що обстеження 09.06.2017, яке проводилось працівниками ВРПЮЮ Кіровоградського ВКГ відповідає вимогам Правил та діючого Договору, нарахування за порушення цілісності опломбування з'єднань водолічильника ЛК-1,5 зав. №7189908 на загальну суму 14184,86 грн. перегляду не підлягає. А також повідомлялося про припинення з 17.07.2017р. Договору № 9/188-а від 01.04.2013р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 65).

Разом з тим, ОКВП "Дніпро-Кіровоград" подано зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом для спільного розгляду з первісним позовом, в якій просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОКВП "Дніпро-Кіровоград" заборгованість в розмірі 14 184,86 грн.

При розгляді первісної позовної заяви господарський суд враховує наступне.

Відповідно до положень частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно до статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов"язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство. Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно - господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту, передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України, за своїм змістом є видами матеріально-правових вимог, які може заявити особа в суді. Положеннями пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України сформульовано загальне правило про можливість пред'явлення на захист порушеного цивільного права вимоги про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може також захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Юридичним актом є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Отже, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, в тому числі актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов"язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

У пункті 1 і в підпункті 6.2.5 пункту 6 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" зазначено, зокрема, що нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані; господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих (виданих) іншими, крім державних, органами, у тому числі актів господарських товариств, громадських організацій тощо, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер.

Таким чином, нормами діючого Господарського процесуального кодексу України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України не передбачено розгляд господарськими судами спорів пов"язаних з визнанням незаконними рішень водопостачальної організації щодо безоблікового водокористування та водовідведення, так як такому акту чинним законодавством не надано статусу документа, який мав би обов"язковий характер чи породжував права і обов"язки у певного суб"єкта чи кола суб"єктів, оскільки такий акт не може вважатися актом державного чи іншого органу і його оскарження в судовому порядку законодавством не передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу засідання по перегляду безоблікового водокористування від 20.06.2017 комісією ОКВП "Дніпро-Кіровоград" розглянутий лист ФОП ОСОБА_1 від 15.06.2017 та прийнято рішення підготувати матеріали справи по ФОП ОСОБА_1 для передачі юридичною службою ОКВП "Дніпро-Кіровоград" для стягнення заборгованості на загальну суму 14 512,95 грн. до господарського суду; підготувати службову записку на службу водопостачання для віключення водопровідних та каналізаційних мереж за адресою АДРЕСА_1; розрахунок з 10.06.2017 по момент відключення від влдопровідних та каналізаційних мереж провести згідно пункту 5.27 Правил; підготувати лист абоненту згідно рішення комісії.

Отже, оскаржене рішення комісії, оформлене протоколом від 20.06.2017, що не статусу документа, який мав би обов"язковий характер чи породжував права і обов"язки для ФОП ОСОБА_1, а тому не може вважатися документом, що порушує його права та породжує будь-які обов"язки.

За таких обставин, позивач, заявляючи позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення комісії ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про стягнення з позивача 14 184,86 грн. за безоблікове водокористування та водовідведення, неправильно обрав спосіб захисту порушеного права, з огляду на що заявлена позивачем вказана позовна вимога задоволенню судом не підлягає.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

За викладених судом обставин, висновків, суд за недоведеністю та необґрунтованістю відмовляє позивачу у задоволенні первісного позову повністю.

При розгляді зустрічного позову господарський суд враховує наступне.

Між Обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград" (виконавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (споживач) 01.04.2013 укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення за № 6/188а (далі - Договір, а.с. 44-50).

За умовами пункту 3.3. Договору споживач прийняв на себе обов'язок своєчасно оплачувати послуги та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, визначених цим Договором; забезпечити збереження пломб, встановлених Виконавцем на водомірних вузлах та запірній арматурі, цілісність засобів обліку води, належний санітарний стан приміщень, водомірних вузлів та не допускати штучного впливу на роботу приладів обліку.

Також зазначеним Договором сторони узгодили, що кількість води, що постачається виконавцем на об"єкти споживача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на мережі споживача, опломбованих і зареєстрованих виконавцем які фіксуються в акті про надання послуг. Акт про надання послуг з рахунком виставленим до оплати за надані послуги водопостачання надається споживачу для проведення кінцевого розрахунку за поточний місяць (пункти 7.1, 7.2 Договору).

Згідно пункту 8.2 Договору споживач самостійно на протязі п"яти операційних днів після дати отримання рахунку здійснює остаточний розрахунок за спожиту питну воду.

Статтею 17 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов"язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний забезпечити цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу.

Відповідно до пункту 3.3 Договору № 6/188а про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.04.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, споживач зобов"язаний забезпечити збереження пломб, встановлених виконавцем на водомірних вузлах та запірній арматурі, цілісність засобів обліку води, належний санітарний стан приміщень, водомірних вузлів та не допускати штучного впливу на роботу приладів обліку, а також забезпечити безперешкодний доступ представникам Виконавця, за пред'явленням службового посвідчення, до приладів обліку, обстеження мереж водопроводу та каналізації, а також до контрольних каналізаційних колодязів для відбору проб стічних вод на відповідність допустимим концентраціям забруднюючих речовин у стічних водах. Доступ надається в будь-який час доби і не пізніше 30 хвилин з часу прибуття представників Виконавця.

З наведеного вбачається, що між постачальником та споживачем встановлено межі відповідальності за стан та експлуатацію водомірних вузлів, по забезпеченню цілісності водолічильників, пломб та з'єднань водолічильників, запірної арматури, та іншого обладнання.

Пунктом 5.18. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України встановлено, що споживач відповідає за цілість та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником на місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування, знімати засоби обліку, здійснювати будь-які зміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з п. 3.3, 3.4. цих Правил.

Із матеріалів справи слідує, що 09.06.2017 року представниками ОКВП "Дніпро-Кіровоград" відповідно до "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" проведено обстеження водопровідних та каналізаційних мереж абонента ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено наступне: водопостачання здійснюється по трубопроводу діаметром 15 мм з АДРЕСА_1; на відстані близько 10 метрів від місця врізки у водопровідному колодязі змонтовано водомірних вузол з лічильником. Під час обстеження виявлено порушення цілісності опломбування з"єднань водолічильника ЛК 1,5 № 7189908, а саме: розірвано опломбований дріт з пломбою № 306880676, що є порушенням пункту 5.18 Правил.

За результатами обстеження засобу обліку складено акт № 176 від 09.06.2017 р., який зі сторони виконавця підписаний представником (контролером) ВРПІОО КВКГ ОСОБА_6 та слюсаром ОКПП "Дніпро-Кіровоград" ОСОБА_4, зі сторони Споживача акт від 09.06.2017 р. № 176 не підписаний, проте зазначено, що акт складався в присутності ОСОБА_1, який від підпису відмовився (а.с. 53).

Господарський суд вважає безпідставними доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що акт складений одноособово представниками ОКВП "Дніпро-Кіровоград", оскільки ключів від водопровідного колодязя, де встановлено засіб обліку води представники позивача за зустрічним позовом, як контролери не мали, тобто особистого доступу до місця де розташований колодязь та до ключів від колодязя контролери не мали, такий доступ до засобу обліку було надано працівником магазину ФОП ОСОБА_1

Будь-яких доказів на спростування даних фактів відповідач за зустрічним позовом суду не надав.

Як вбачається з умов договору, відповідач за зустрічним позовом зобов"язався забезпечити збереження пломб на водомірних вузлах, а також безперешкодний доступ до приладів обліку представникам виконавця, саме тому відповідач й мав подбати про те, щоб доступ контролера до засобу обліку здійснювався виключно за участю уповноваженого представника споживача.

З цією метою, Споживач мав можливість уповноважити як будь-якого із працівників магазину, так і будь-якого іншого представника. Однак, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, останнім зазначених дій не вживалось, а отже відповідні повноваження ним нікому не надавались.

Безпідставними також господарський суд вважає доводи відповідача за зустрічним позовом про можливість вчинення представником Виконавця дій, спрямованих на пошкодження пломбування лічильника, з огляду на те, що це є лише його припущеннями, оскільки не підтверджені будь-якими доказами.

Таким чином, з огляду на викладені вимоги чинного законодавства та умови укладеного сторонами Договору, обов'язок забезпечити доступ до засобу обліку, а отже відповідно наявність та присутність повноважного представника Споживача під час здійснення Виконавцем перевірок засобів обліку покладається на Споживача, як і зобов"язання відповідача забезпечити збереження цілісності засобу обліку у будь який спосіб, зокрема, зручний для Споживача спосіб.

Пунктом 11.5 укладеного сторонами Договору передбачено, що у разі виявлення однією із сторін порушень його умов, зокрема, пошкодження деталей пломбування (пломби, дроту) або зриву пломб на них, а також в місцях з'єднань та на запірній арматурі обвідної лінії, на місці виявленого порушення оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови будь-якої сторони від підписання акта, в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох повноважних представників сторони договору, що склала акт.

Відповідно до п. 8.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України за №190 від 27.06.2008 (далі - Правил) споживач зобов'язаний слідкувати за технічним станом водопровідних та каналізаційних мереж, за технічним станом водозабірної арматури, а також обладнання, пристроїв та приладів на них, які знаходяться на балансі споживача.

Згідно з пунктом 3.3 Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

За приписами пункту 3.4. Правил розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Відповідно до пункту 5.21, 5.22 Правил, зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. У разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов"язаний перевірити цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача.

У результаті пошкодження цілісності трубопроводу відповідача був порушений достовірний облік кількості спожитої відповідачем води внаслідок утворення безоблікового витоку води, а саме, перед засобом обліку споживача на його мережі трубопроводу. Пункт 10.1. Правил для нарахування плати за таке споживання відсилає до пунктів 3.3., 3.4. Правил, які передбачають нарахування за безоблікове споживання.

Позивачем здійснено нарахування за безоблікове водокористування та водовідведення відповідачем на підставі зазначеного вище акту, що становить 14 184,86 грн. за період з 12.05.2017 р. по 14 год. 09.06.2017 р. - тобто за 28 діб та 14 годин.

14.06.2017 року позивачем було виставлено відповідачу рахунки за № 4639 за безоблікове водопостачання в розмірі 8041,81 грн. та за безоблікове водовідведення в розмірі 6143,05 грн., всього на загальну суму 14 184,86 грн. (а.с. 54-55).

У відповідності до вказаних вище норм Правил, ОКВП "Дніпро-Кіровоград" здійснено нарахування за послуги водопостачання розрахунковим шляхом. Згідно розрахунку, період нарахування починається з 12.05.2017, виходячи з того, що остання перевірка засобу обліку відповідача позивачем проводилась 11.05.2017, а кінець періоду визначений 09.06.2017, у день обстеження і виявлення порушення цілісності опломбування з"єднань водолічильника, що підтверджується актом обстеження №176 від 09.06.2017.

Відповідно до зробленого позивачем розрахунку, загальна сума нарахування за безоблікове водокористування та водовідведення становить 14 184,86 грн., про що позивачем виставлено рахунок № 4639 від 14.06.2017 на оплату за безоблікове водокористування на суму 8 041,81 грн. та рахунок № 4639 від 14.06.2017 р. на оплату за безоблікове водовідведення на суму 6 143,05 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факти порушення цілісності дроту, на який була навішана пломба, а отже відомості, що знайшли свої відображення у акті від 06.06.2016 р.

Крім того, відповідачем за зустрічним позовом не надано суду доказів оскарження та визнання незаконними нарахування санкцій за безоблікове водокористування та водовідведення в судовому порядку.

Позов подано з тих причин, що відповідач не оплатив безоблікове водовідведення та водопостачання на суму 14 184,86 грн.

Розрахунок за безоблікове водокористування та водовідведення зроблений фахівцями Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" відповідно до умов Договору та положень зазначених Правил.

Згідно з статтею 32 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством.

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов до висновку про те, що позов про стягнення спірної суми коштів підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на судовий збір покладаються на відповідача за зустрічним позовом в зв'язку з тим, що позов задоволено.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна 19, ідентифікаційний код 03346822) 14 184,86 грн заборгованості та 1600 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 09.10.2017 р.

Суддя С.Б. Колодій