номер провадження справи 1/47/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2017 Справа № 908/6142/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін: представник Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги № 146/17 від 05.09.2017; представник Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія не зявився; представник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_2, довіреність №905/20.3-03 від 29.12.2016;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого 14.05.2015 у справі № 908/6142/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (04073, м. Київ, вул. Сирецька, 49-Г; адреса для листування: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 19, оф. 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 1-А)

про стягнення 16552824 грн 53 коп.

за участю відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України (01001,м. Київ, вул. Городецького, буд. 13)

ВСТАНОВИВ:

28.08.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, в якій заявник просить скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 липня 2017 року наказу № 908/6142/14, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015.

ТОВ НВК НОПЕК мотивує скаргу тим, що 03.06.2015 Державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, якою боржнику було надано строк для самостійного виконання до 10.06.2015. Боржником вимоги виконавчого документа не виконані, заборгованість перед ТОВ НВК НОПЕК не погашена. 15.08.2017 ТОВ НВК НОПЕК отримало рекомендований лист, в якому містилась постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2017 наказу № 908/6142/14, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 47740751 представнику стягувача стало відомо, що останні платіжні вимоги були направлені в жовтні 2016 року, заходів щодо розшуку іншого майна боржника державним виконавцем виконано не було, акт про відсутність майна у боржника не складено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2017 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області скаргу призначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.08.2017 скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні 19.09.2017.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.09.2017 розгляд скарги відкладено до 12.10.2017.

02.10.2017 до суду надійшов відзив відділу ПВР Департаменту ДВС МЮ України, в якому відділ проти задоволення скарги заперечив з тих підстав, що державним виконавцем було зроблено запит до Державної податкової адміністрації України з метою встановлення номерів рахунків боржника юридичної особи. Згідно відповідей від 08.06.2015, 12.11.2015, 22.03.2016 встановлено наявність зареєстрованих за боржником рахунків. Державним виконавцем неодноразово направлялися до банківських установ платіжні вимоги про списання коштів. Так з рахунків боржника було списано 41, 26 грн (перераховано в рахунок витрат), 350,00 грн (перераховано в рахунок боргу 318, 18 грн та 31,82 грн в рахунок виконавчого збору). З інших банківських установ надійшла відповідь про відсутність коштів на рахунках.

За клопотанням представників заявника та відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України судове засідання 12.10.2017 здійснювалося без застосування фіксації процесу за допомогою технічних засобів.

Представник заявника в судовому засіданні 12.10.2017 відповів на поставлені судом питання та підтримав позицію, викладену у скарзі.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України відповів на поставлені судом питання, проти скарги заперечив.

Представник ТОВ Шахта Росія в судове засідання 12.10.2017 не зявився, вимоги ухвали суду від 29.08.2017 та 19.09.2017 не виконав, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги по суті і розгляд скарги можливий без присутності представника боржника.

Розглянувши матеріали справи та скарги, заслухавши пояснення представників стягувача та виконавчої служби, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 у справі № 908/6142/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) до Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 1 502 656 (один мільйон пятсот дві тисячі шістсот пятдесят шість) грн. 00 коп. пені, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у справі № 908/6142/14 апеляційну скаргу задоволено частково, рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 року в частині стягнення з ТОВ "Шахта "Росія" на користь ТОВ "Науково-виробнича компанія "ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу" пені у розмірі 1 502 656,00 грн. скасовано, прийнято в цій частини нове рішення - у задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.05.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у справі № 908/6142/14, які набрали законної сили 22.04.2015, видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Даний наказ предявлений до виконання стягувачем 26.05.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України відповідно до заяви стягувача №26/05/2015 від 26.05.2015. Разом з заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем подано заяву про накладення арешту на майно боржника.

03.06.2015 Державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, якою боржнику було надано строк для самостійного виконання до 10.06.2015. Боржником вимоги виконавчого документа не були виконані, заборгованість перед ТОВ НВК НОПЕК не погашена.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 03.06.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 у справі № 908/6142/14 визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника, винесену відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України 03.06.2015 за виконавчим провадженням № 47740751.

29.07.2015 державним виконавцем до Господарського суду Запорізької області було надіслано заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

31.08.2015 Господарським судом відмовлено в задоволенні заяви головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про зміну способу виконання наказу суду у справі № 908/6142/14.

З матеріалів виконавчого провадження № 47740751 вбачається, що державним виконавцем на підставі відповідей Державної фіскальної служби України було встановлено номери рахунків боржника. В період з 15.06.2015 по 24.10.2016 державним виконавцем на адресу банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, направлялися такі платіжні вимоги для встановлення залишку коштів на рахунку боржника та для списання грошових коштів з його рахунків:

- платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ «Промінвестбанк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ «Промінвестбанк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ «ПУМБ», залишок по рахунку 41,26 грн;

- платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ «Радикал банк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ «Радикал банк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ «ВБР» повернулась без виконання у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення № 132 від 27.11.2014 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ «ПУМБ», залишок по рахунку 350,00 грн;

- платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ «ВБР» повернулась без виконання у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення № 132 від 27.11.2014 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ «Промінвестбанк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ «ПУМБ» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20 від 18.11.2015 до ПАТ «ПУМБ» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 23/20-1 від 18.11.2015 до ПАТ «Промінвестбанк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 275/20 від 24.10.2016 до ПАТ «ПУМБ» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- платіжна вимога № 275/20 від 24.10.2016 до ПАТ «Промінвестбанк» повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника;

- вимога № 47740751/20 від 09.07.2015 до ПАТ «Радикал банк» не виконана у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал банк» з 10.07.2015 по 09.10.2015 відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130, платіжні вимоги № 23/20 від 25.06.2015 та від 07.08.2015 не виконані.

Від 31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 сформовано інформаційну довідку № 93314029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Відповідно до вказаної довідки будь-які відомості щодо нерухомого майна у юридичної особи відсутні.

15.08.2017 ТОВ НВК НОПЕК отримало рекомендований лист, в якому містилась постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 від 31.07.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Дослідивши матеріали справи та оскаржувану постанову державного виконавця, господарський суд вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009р. №16-пр/2009 виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішенні суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обовязковість виконання судових рішень є обовязковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України(заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 4) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Умовами частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

03.06.2015 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України в рамках виконавчого провадження № 47740751 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 у справі № 908/6142/14 визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, арешт на кошти боржника ТОВ Шахта Росія більше не накладався, постанова про накладення арешту не виносилась.

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Як було зазначено, державним виконавцем направлялися платіжні вимоги до банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, однак остання платіжна вимога датована 24.10.2016. Отже, державний виконавець, при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.07.2017 з підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не перевірив чи дійсно відсутні грошові кошти на рахунках боржника, а також з 24.10.2016 не вчиняв жодних дій щодо встановлення наявності грошових коштів та стягнення таких грошових коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 сформовано інформаційну довідку № 93314029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Відповідно до вказаної довідки відомості щодо нерухомого майна у юридичної особи відсутні.

Інших дій щодо розшуку майна боржника, звернення стягнення на майно боржника тощо на виконання рішення суду державний виконавець не вчинив.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 31.07.2017, винесеної державним виконавцем Мурихіним Сергієм Володимировичем, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

В матеріалах виконавчого провадження № 47740751, всупереч ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», акт про відсутність майна боржника відсутній.

Таким чином, матеріали справи не містять, а державним виконавцем, на вимогу суду, не надано обґрунтованих пояснень чи матеріалів виконавчого провадження, які б спростовували викладені вище обставини, зокрема, доказів, що ним вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією, у звязку з чим суд приходить до висновку, що він безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За результатами дослідження судом матеріалів виконавчого провадження суд дійшов висновку, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скарга стягувача на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України у справі № 908/6142/14 підлягає задоволенню. Дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.07.2017 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 слід визнати незаконними, постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.07.2017 визнати недійсною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015 у справі № 908/6142/14 в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_1 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Суддя О.В. Ярешко