ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р.Справа № 916/1255/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)

на рішення господарського суду Одеської області від 14.08.2017 року

у справі № 916/1255/17

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)

до Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт

про стягнення 4915,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт про стягнення 4915,72 грн. заборгованості за надані послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів, що перебуває в господарському віданні позивача, з яких: 3891,78 грн. основного боргу, 652,34 грн. пені, 70,63 грн. 3% річних та 300,97 грн. інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором від 30.12.2015 року №36П-ІЗФ-15/219/1-Р про забезпечення доступу Портового оператора до причалів, укладеним між позивачем та відповідачем, у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні за період з 17.10.2016 року по 25.05.2017 року.

У відзиві на позов, відповідач зазначив про його необґрунтованість та безпідставність.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.08.2017 року (суддя Никифорчук М.І.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 19.08.2017 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач 29.08.2017 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.09.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив залишити її без задоволення, рішення суду без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

30.12.2015 року між ДП «АМПУ» в особі Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) та ДП Ізмаїльський морський торговельний порт (Портовий оператор) укладено договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалів №36-П-ІЗФ-15/219/1-Р, згідно п. 1.1. якого Адміністрація Ізмаїльського морського порту зобов'язалась надати послугу із забезпечення доступу Портового оператора до причалів: 4-8, 12-14, 17-26, що перебувають у господарському віданні Адміністрації, а Портовий оператор в свою чергу, зобовязався сплатити Адміністрації за надану Послугу. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із використанням причалів у межах їх паспортних довжини та ширини як обєктів нерухомого майна. Використання Портовим оператором причалів для інших потреб, ніж передбачені в п. 1.1. цього договору, та/або отримання інших послуг від Адміністрації є предметом іншого договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. договору, Адміністрація зобовязана не перешкоджати Портовому оператору у доступі до Причалів, зазначених в п.1.1. Договору; не втручатися у господарську діяльність Портового оператора, якщо останній дотримується умов цього Договору; складати у двох примірниках Акти наданих послуг та рахунок за надані послуги за державними регульованими тарифами з урахуванням пунктів 3.2., 3.3. цього договору, на підставі інформації та документів, наданих Портовим оператором. Акт наданих послуг та рахунок за надані послуги складаються щодекадно (1 декада з 1 по 10 число, 2 декада з 11 по 20 число, 3 декада з 21 по 29/30/31 число кожного календарного місяця року дії договору).

За приписами п.п. 2.3.1., 2.3.9 договору, Портовий оператор зобовязаний забезпечити планування та складання графіку обробки суден відповідно до Зводу звичаїв морського порту Ізмаїл; здійснювати оплату за забезпечення доступу до причалів в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним законодавством України.

За змістом п. п. 3.1., 3.5. договору нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператору до причалів, що перебувають у господарському віданні Адміністрації, здійснюється за державними регульованими тарифами відповідно до чинного законодавства України. Акт наданих послуг складається на підставі наданих Портовим оператором коносаментів, маніфестів, генеральних актів та актів- повідомлень, тощо.

Пунктами 6.1., 6.4. договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором. За порушення портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, Адміністрація має право стягнути з Портового оператора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день сплати. Оплата пені та штрафу не звільняє Портового оператора від обовязку сплатити суму заборгованості.

В силу п. 7.1. договору, останній набирає чинності з моменту підписання, розпочинає свою дію з 01.01.2016 року та діє до 31.12.2016 року включно.

Згідно п. 9.1. договору невідємною частиною цього договору є Додаток №1 «Інформація стосовно причалів», Додаток №2 «Інформація для виставлення рахунку», Додаток №3 «Акт фіксації технічних і експлуатаційних особливостей причалу(ів)».

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками (а.с. 32-35).

Додатковою угодою від 17.11.2016 року № 1 до договору від 30.12.2015 року про забезпечення доступу Портового оператора до причалів №36-П-ІЗФ-15/219/1-Р сторонами внесені зміни у п. 7.1. договору щодо строків дії договору до 31.12.2017 року включно, але в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами зобовязань за ним (а.с. 67).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 17.08.2016 року ним отримано лист відповідача вих. №47-10/427 щодо наміру переміщення партії транзитного вантажу на складські площі через причал №14 на виробничу ділянку в районі 85 км р. ОСОБА_1. З 17.08.2016 року по 19.08.2016 року, без згоди Адміністрації на використання належних останній гідротехнічних споруд, задіяних при здійсненні даних вантажних операцій, Портовим оператором здійснено вантажні операції з перевалки вугілля марки Т в обсязі 1926,350 тонн через причал № 14 морського порту Ізмаїл, що знаходиться в господарському віданні позивача. Проте, жодних документів, що підтверджують кількість вантажу на адресу Адміністрації не надано, що унеможливлює виставлення позивачем коректного рахунку за надані послуги та складання Акту наданих послуг.

За твердженням позивача, відповідач у своїх комерційних інтересах здійснив навантажувальні роботи в районі 85 км. р. ОСОБА_1 за схемою „трюм- склад, із використанням в операціях причалу №14, який знаходиться у господарському віданні позивача. Підставою для визначення кількості вантажу для нарахування плати мали б стати документи, видані відповідачем як перевізником, у якості доказу прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення. Зазначені документи мали б бути надані відповідачем після завершення кожної вантажної операції. Отримати їх в будь-який інший спосіб та/або від інших джерел, крім відповідача неможливо.

У звязку із ненаданням відповідачем таких документів, доказування обставин справи, на думку позивача, можливе будь-якими іншими документами та відомостями.

Так, виходячи з наявної інформації, а саме: з листа відповідача від 17.08.2016 року вих. №47-10/427 про намір переміщення партії транзитного вантажу на складські площі через причал №14 на виробничу ділянку в районі 85 км р. ОСОБА_1 (а.с. 69), з довідки Головної диспетчерської Адміністрації Ізмаїльського морського порту від 27.12.2016 року вих. №2167/15/10-16, що містить відомості про дату та час здійснення вантажних операцій, задіяних плавзасоби, обсяги перевантаженого вантажу (а.с. 70), з довідки Служби капітана морського порту Ізмаїл від 19.05.2017 року вих. №258/07/1/79, яка містить відомості про дату та час здійснення маневрових операцій, задіяних плавзасобів (а.с. 71), з листування із відповідачем, Адміністрацією розраховано суму зобовязань ДП Ізмаїльський морський торговельний порт за проведену операцію, яка становить 3891,78 грн.

З метою отримання зазначеної суми, Адміністрація направила на адресу ДП Ізмаїльський морський торговельний порт вимогу від 24.04.2017 року вих. №608/11/10-167 про надання документів , передбачених договором , необхідних для виставлення рахунку або підтвердження та оплату заборгованості у сумі 3891,78 грн. протягом 10-денного строку з дня отримання вимоги (а.с. 76-77).

У відповіді на вказану вимогу відповідач листом від 04.05.2017 року вих. 47-10/214-327 зазначив, що ДП Ізмаїльський морський торговельний порт не є перевізником вугілля марки «Т» у кількості 1926,350 т., а відтак не оформлювало жодного транспортного документу, вантаж не був переданий перевізнику, а лише переміщений в межах порту з метою звільнення складських площ біля причалу достатніми глибинами для обробки флоту. Таким чином, внутрішнє переміщення вантажу, яке здійснювалось відповідачем у період з 17.08.2016 року по 19.08.2016 року відповідає наказу Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 року №348 «Про затвердження правил надання послуг в морських портах України» і не підпадає під дію наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 року №541 «Про затвердження тарифів на послуги із забезпеченням доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні Адміністрації морських портів України», у звязку із не вибуттям вантажу за межі порту та не оформленням перевізного документу, який є підставою для розрахунку вартості послуги.

Відмова відповідача від оплати розрахованої позивачем суми заборгованості у розмірі 3891,78 грн. стали підставою для звернення ДП «АМПУ» в особі Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) до місцевого господарського суду з даним позовом. Крім того, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 652,34 грн. пені, 3% річних у розмірі 70,63 грн. та інфляційні у розмірі 300,97 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Статтями 626, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України господарські зобовязання, що виникли на основі договору, існують впродовж його строку.

Зобовязання в свою чергу, згідно з вимогами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами ст. 19 Закону України Про морські порти України у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

В силу ст. 21 Закону України Про морські порти України тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між субєктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Як вбачається з листа ДП Ізмаїльський морський торговельний порт від 17.08.2016 року вих. №47-10/427, останнє повідомило ДП «АМПУ» в особі Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту), що у звязку із зниженням рівня води у р. ОСОБА_1 підприємство шукає можливості по звільненню складських площ біля причалів з достатніми глибинами для обробки флоту та виконання взятих на себе зобовязань згідно підписаних договорів про надання послуг з перевалки вантажів. У звязку із ситуацією, що склалася, ДП Ізмаїльський морський торговельний порт інформувало про намір переміщення партії транзитного вантажу вугілля марки „Т у кількості 1926,350 тонн з причалу №14 ППК-2 на причал №5 виробничої ділянки 85 км р. ОСОБА_1. Внутрипортове переміщення даної партії вантажу буде виконано флотом портовим ДП Ізмаїльський морський торговельний порт (СИП-1, СИП-2 , Портовий-1, СПК-10 ) 18-19.08.2016р. (а.с. 69).

Отже, цим листом відповідач сповістив позивача саме про внутрішньо портове переміщення вантажу.

Відповідно до п. п. 3.4, 8.3. Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 року № 348 , зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.08.2013 року за № 1401/23933 (далі Правила) вантажні операції портовий оператор, оператор термінала виконує за принципом оптимального розподілу ресурсів для оброблення суден та вагонів відповідно до робочої технологічної карти. Залежно від місця проведення вантажних операцій портові оператори (оператори терміналів) можуть здійснювати такі технологічні операції: складські, суднові, вагонні, автотранспортні, внутрішньопортові транспортні, передавальні, а також операції з навантаження (розвантаження) контейнерів.

Згідно п. 2.1 Правил надання послуг у морських портах України перевізник - фізична особа, фізична особа - підприємець чи юридична особа, що здійснює перевезення вантажів відповідним транспортом (водним, залізничним, автомобільним) за договором перевезення і надає пов'язані з таким перевезенням послуги; судновласник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує його на інших законних підставах.

У пункті 3 розділу І Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 року № 541, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 року за № 1608/28053 (далі Тарифи) передбачено, що розрахунок вартості послуг із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, здійснюється за кількість вантажу, яка пройшла через причал у процесі навантаження або вивантаження на борт або з борту судна або плавучої споруди, із залученням засобів, що перебувають у власності або використовуються портовим оператором для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт і які розміщено у межах причалу або над причалом (конвеєри, трубопроводи).

За змістом п. 3 розділу ІІ Тарифів кількість вантажу, завантажених та порожніх універсальних і спеціалізованих контейнерів для нарахування плати визначається за такими документами: для вантажів, завантажених та порожніх універсальних і спеціалізованих контейнерів, які навантажуються на борт судна або плавучої споруди, кількість визначається за даними коносаментів, вантажних маніфестів або інших документів, виданих морським або річковим перевізником як доказ прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення.

З матеріалів справи не вбачається, що ДП Ізмаїльський морський торговельний порт було перевізником вантажу вугілля марки „Т у кількості 1926,350 тонн вході його переміщення з причалу №14 ППК-2 на причал №5 виробничої ділянки 85 км р. ОСОБА_1.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 18.09.2017 року у справі №916/79/17.

Більш того, в матеріалах справи відсутній Акт наданих послуг, складений між сторонами, який відповідно до п. 3.5. договору від 30.12.2015 року про забезпечення доступу Портового оператора до причалів №36-П-ІЗФ-15/219/1-Р є підставою для розрахунку, а відтак нарахування позивачем відповідачу заборгованості за надані послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів, що перебуває в господарському віданні позивача, яка складається із основному боргу, пені, 3% річних та інфляційних, що загалом становить 4915,72 грн. є необґрунтованим.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову цілком правомірним та обґрунтованим.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують вищевикладеного, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за апеляційний перегляд у даному випадку не відшкодовується скаржнику.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 14.08.2017 року у справі № 916/1255/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 06.10.2017 року

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран