ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 911/2485/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інженерної сантехніки», м.Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Реденс ЛТД», м.Бровари

Про стягнення 11500,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інженерної сантехніки» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реденс ЛТД» (далі відповідач) про стягнення 11500,00 грн.

Провадження у справі №911/2485/17 порушено відповідно до ухвали суду від 18.08.2017 року та призначено справу до розгляду на 05.09.2017 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 05.09.2017 року без поважних причин не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали. Розгляд справи відкладався до 19.09.2017 року.

В судовому засіданні 19.09.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. В судове засідання 19.09.2017 року відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 08.06.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Інженерної сантехніки» (позивач) платіжним дорученням № 947 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Реденс ЛТД» (далі відповідач) внаслідок помилки бухгалтера підприємства позивача був здійснений помилковий переказ коштів у загальній сумі 11 500,00 грн.

Платіжне доручення формувалося згідно рахунку на оплату № 1037 від 06.06.2017 року за поставку гідравлічного штабелеру, однак згідно цього рахунку покупцем зазначалося інше товариство.

Позивач зазначає, що між ним та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини або інші домовленості щодо постачання відповідачем вищезазначеного товару, тому кошти перераховані на рахунок відповідача є такими, що отримані безпідставно.

03.07.2017 року на адресу відповідача було направлено Лист ( Претензія) вих. № 29/06/17 від 29.06.2017 року про необхідність повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів, з посиланням на

- Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджену Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року N 22, згідно з якою неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

- Указ Президента України «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» від 16.03.1995 року № 227/95, відповідно до вимог якого підприємства незалежно від форм власності мають повертати у пятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Однак, станом на 03.08.2017 року відповідач не надав відповіді на вимогу позивача, безпідставно отримані кошти не повернув. 04.07.2017 року поштове відправлення повернулось позивачу у звязку з тим, що за вказаною адресою адресата не знайдено.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.п. 1.23., 1.24. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України № 227/95 від 16.03.1995 року «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України», підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк помилково зараховані на їх рахунок кошти.

Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ 21.01.2004 року № 22 передбачено, що неналежний отримувач - це особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з п 2.35 зазначеної Інструкції, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк, повернення їх здійснюється у судовому порядку.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, враховуючи, що платіжне доручення формувалося згідно рахунку на оплату № 1037 від 06.06.2017 року за поставку гідравлічного штабелеру, за яким покупцем було ТзОВ Спецпромдемонтаж, тобто інше підприємство, а не відповідач, сплата відповідних сум на користь відповідача була помилковою.

Як вбачається з обставин спору, позивач повідомляв відповідача про помилкову сплату на його рахунок 11500 грн. за платіжним дорученням № 947 від 08.06.2017 року і просив повернути відповідні кошти.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечував та не спростував, доказів повернення позивачу помилково сплачених коштів не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача помилково сплачених позивачем коштів доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реденс ЛТД» (07400, Київська обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 31, оф. 9, код 41133060) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інженерної сантехніки» (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 19/33-А, код 40515179) 11 500,00 грн. безпідставно набутих коштів та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 10.10.2017 р.