УХВАЛА

02.10.2017№ 910/9613/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС»

до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»

про стягнення 70 313,93 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Савчук Т.І. за довіреністю від 06.03.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - відповідач) про стягнення 70 313,93 грн., з яких 58 053,02 грн. заборгованості, 7 909,53 грн. пені, 966,89 грн. 3% річних та 3 384,49 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2017 порушено провадження у справі № 910/9613/17, її розгляд призначено на 05.07.2017 року.

В судовому засіданні 05.07.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 26.07.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2017, в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору у справі № 910/9613/17 на п'ятнадцять днів, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 21.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 11.09.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 20.09.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 02.10.2017 року.

Заслухавши в судовому засіданні 02.10.2017 року пояснення представника відповідача та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтею 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (ст. 38 ГПК України).

Також, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Також, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2016 року між позивачем (Підрядник) та відповідачем (Замовник) було укладено Договір підряду № 13-54 (далі - Договір), відповідно до п.2.1. якого Замовник доручає, а Підрядник, в межах Договірної ціни, виконує власними та залученими силами та засобами всі передбачені Договором роботи на Об'єкті (ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вулиця Вокзальна, 26), забезпечує необхідну якість Послуг у відповідності до БНіП та інших нормативних документів, здає їх в обумовлені строки Замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження Замовника та дефекти, допущені з його вини, протягом гарантійного строку експлуатації Об'єкту, а Замовник зобов'язується передати підряднику фронт робіт (Об'єкт), затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити Об'єкт.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору він виконав будівельні роботи на суму 102 982,31 грн., про що свідчить Акт ф. КБ-2в за листопад 2016 року. Проте, відповідач в обумовлені строки виконані позивачем роботи не оплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 58 053,02 грн.

Водночас, Акт приймання-передачі будівельних робіт ф. КБ-2в за листопад 2016 року на суму 102 982,31 грн. з боку відповідача підписаний не був.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначив, що роботи позивачем виконувались неналежним чином з порушенням умов Договору, фактично поточного ремонту на Об'єкті виконано не було, здачі закінченого Об'єкта не відбулося.

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Як на тому наголошено в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

За таких обставин, оскільки для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даного спору по суті виникла необхідність встановити факт виконання позивачем робіт з поточного ремонту на Об'єкті «ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 26» та їх відповідність вимогам укладеного між сторонами Договору, проектно-технічній документації та нормативно-правових актів у галузі будівництва, а вирішення означеного питання потребує спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, основними завданнями якої є визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об'єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва тощо.

Відповідно до частин 2, 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31цього Кодексу.

У пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Відповідно до п. 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне доручити проведення призначеної у справі № 910/9613/17 судової будівельно-технічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до роз'яснень, які надав Пленум Вищого господарського суду України в п. 23 своєї постанови від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що саме позивач в силу приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України повинен довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що витрати по проведенню експертизи на даному етапі покладаються на позивача як на заінтересовану сторону.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/9613/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 6).

2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- Чи відповідають фактично виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС» роботи з поточного ремонту на Об'єкті «ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 26», вимогам Договору підряду № 13-54 від 16.05.2016, проектно-кошторисній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Чи підтверджується документально виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС» робіт з поточного ремонту на Об'єкті «ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 26», які зазначені в Акті приймання-передачі будівельних робіт ф. КБ-2в за листопад 2016 року на суму 102 982, 31 грн.?

- Чи мають виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС» роботи з поточного ремонту на Об'єкті «ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 26» відхилення від проектно-кошторисної документації, якщо так то які?

- У разі наявності відхилень від проектно-кошторисної документації при виконанні Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ПЛЮС» робіт з поточного ремонту на Об'єкті «ВПЗ Глеваха, ЦПЗ № 5, Васильківський район, смт. Глеваха, вул.Вокзальна, 26» чи є такі відхилення суттєвими?

3. Попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно з ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зобов'язати учасників судового процесу надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

5. Оплату витрат по проведенню судової експертизи на даному етапі провадження у справі покласти на позивача і запропонувати йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

6. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

Суддя М.Є. Літвінова