ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2017 р.Справа № 924/795/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Секюріті", м. Вінниця

до житлово - будівельного кооперативу "Резиденція - 3", м. Хмельницький

про стягнення 215 304,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю

з перервою в судовому засіданні

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача борг, який утворився через неналежне виконання договору від 17 березня 2015 року № 9-17/03/15 в розмірі 215 304, 70 грн., з яких: 39 040 грн. основний борг, 174 720 грн. пеня, 1 252, 68 грн. інфляційні, 292, 02 грн. 3% річних.

Обгрунтовуючи позов, позивач відмічає порушення відповідачем умов договору відносно строків здійснення оплати. Свої зобовязання позивач виконав належним чином та надав відповідачу охоронні послуги, що підтверджується актами прийому - передачі. Стягнення пені обумовлено наявністю відповідної умови договору про її застосування. Стягнення інфляційних та річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦК.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві вказують наступне. Суму основного боргу 39 040 грн. відповідач визнає та вказує, що дана сума визнана сторонами в акті звірки, де сальдо на користь позивача станом на 30 квітня 2017 р. становить дану суму.

Проте, відповідач не згідний з нарахуванням суми річних, пені та інфляційних, враховуючи таке. 1 травня 2017 р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договоро про надання охоронних послуг. Вказана угода передбачає, що сторони домовилися, що замовник зобовязується здійснити оплату наданих послуг в термін до 1 червня 2017 р. Всі інші умови договору залишені без змін. Тому, уклавши вказану додаткову угоду сторони внесли зміни до основного договору в частині строку виконання грошового зобовязання, передбачивши, що будь яка заборгованість відповідача, що існувала станом на 1 травня 2017 року підлягає оплаті в термін до 1 червня 2017 року.

Отже, прострочення виконання зобовязання відповідача настало 2 червня 2017 року, а відтак відсутні підстави для стягнення втрат від інфляції, пені та річних за період з 1 січня 2017 р. по 30 квітня 2017 р. в заявленій сумі.

Також, відповідач вказує, що позивач нарахувавши суму пені, врахував п. 4.4. договору, який передбачає нарахування 5% від простроченої суми. Однак, позивач знехтував вимоги Закону „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, яким нарахування пені обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ.

З матеріалів справи вбачається.

17 березня 2015 року між сторонами укладено договір про надання охоронних послуг № 9-17/03/15, яким передбачено - замовник (відповідач) замовляє, а охорона (позивач) надає охоронні послуги, а саме приймає під охорону майно замовника, яке належить йому на праві власності на законних підставах та визначено в дислокації обєктів та вказаний в узгодженій сторонами план схемі розташування постів. (договір чотирьохсторонній, відповідач є одним з замовників на ряду з ЖБК „Резиденція 2 і ЖБК „Місто Сад восьмий будівельний 4Б.).

Замовник бере на себе зобовязання приймати послуги та вчасно проводити розрахунки, визначені умовами договору (п. 1.4.). Охорона надає послуги з першого дня чинності договору (п. 3.1.). Ціна договору становить 29 280 грн. щомісяця без ПДВ (п. 4.1.). Оплата замовником вартості послуг здійснюється щомісячно до 5 числа місяця, що слідує за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених договором, на топ очний рахунок охорони після попереднього надання охороною рахунків для здійснення оплати (п. 4.2.). Оплата замовником наданих послуг здійснюється на підставі рахунку або акту, складеного у відповідності до розділу 7 договору (п. 4.3.).

У разі, якщо замовник прострочив виконання грошового зобовязання щодо здійснення обовязкової і повної оплати послуг в строки, передбачені п. 4.2. договору, замовнику нараховується пеня у розмірі 5% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення (п. 4.4.).

Договір набуває чинності з 17 березня 2015 року і діє до 31 грудня 2015 року. Після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна сторона має право припинити його дію на умовах договору (п.п. 11.1, 11.2).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Додатком 1 до договору є дислокація обєктів; додатком 2 - службова інструкція чергової зміни; додаток 3 - інструкція про порядок приймання обєктів на охорону.

Надання позивачем послуг охорони відповідачу підтверджується підписаними обома сторонами актами прийому - передачі робіт (послуг): № ОУ 0000034 на суму 4 722, 58 грн. за березень 2015 року; № ОУ 0000046 на суму 9 760 грн. за квітень 2015 року; (всі наступні акти також на суму 9 650 грн.) № ОУ 0000058. за травень 2015 року; № ОУ 0000073 за червень 2015 року; № ОУ 0000086 за липень 2015 року; № ОУ 0000097 за серпень 2015 року, № ОУ- 0000111 за вересень 2015 року; № ОУ - 0000125 за жовтень 2015 року; № ОУ 0000137 за листопад 2015 року; № ОУ - 0000150 за грудень 2015 року; № ОУ 0000010 за січень 2016 року; № ОУ 0000014 за лютий 2016 року; № ОУ 0000022 за березень 2016 року; № ОУ - 0000039 за квітень 2016 року; № ОУ - 0000039 за травень 2016 року; №ОУ - 0000047 за червень 2016 року; № ОУ - 0000056 за липень 2016 року; № ОУ - 0000067 за серпень 2016 року; № ОУ - 0000079 за вересень 2016 року; № ОУ - 0000088 за жовтень 2016 року; № ОУ - 0000098 за листопад 2016 року; № ОУ - 0000108 за грудень 2016 року; № ОУ 0000003 за січень 2017 року; № ОУ - 0000012 за лютий 2017 року; № ОУ - 0000021 за березень 2017 року; № ОУ - 0000034.

Часткова оплата відповідачем поданих послуг підтверджується виписками банку: за 01.04.15 на суму 4 722, 58 грн., за 28.05.15 на суму 9 760 грн., за 27.07.15 на суму 4 000 грн., за 14.01.16 на суму 74 080, за 29.01.16 на суму 6 760 грн., за 12.03.16 на суму 9 760 грн., за 14.07.16 на суму 10 000 грн., за 19.09.16 на суму 38 800 грн., за 24.11.16 на суму 29 280 грн., за 30.01.17 на суму 13 000 грн., за 23.02.17 на суму 6 520 грн.

За актом звірки, який підписаний сторонами і скріплений їх печатками сальдо на 30.04.17 становить 39 040 грн.

Претензія від 12 квітня 2017 року № 31 направлена позивачем на адресу відповідача (з вимогою оплатити борг) 12 квітня 2017 року. (докази направлення - опис кореспонденції з штампом пошти та фіскальний чек). Цією ж кореспонденцією (як вказано у описі) відповідачу направлено повідомлення під номером 30 про розірвання договору.

1 травня 2017 року сторони договору про надання охорони уклали додаткову угоду № 1 до договору про надання охоронних послуг, якою встановили сторони дійшли згоди що дія договору про надання охоронних послуг припиняється з 1 травня 2017 р. та не поновлюється. Сторони домовилися, що замовник зобовязується здійснити остаточну оплату по заборгованості з наданих послуг охорони в термін до 1 червня 2017 р. включно на підставі наданого охоронного рахунку та акту наданих послуг. Інші умови договору залишаються без змін.

1 травня 2017 р. сторони підписали акт здачі обєкта з під охорони, яким позивач здав, а відповідач прийняв з під охорони майно відповідача, що вказане у договорі від 17.03.15 під № 9 17/03/15.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір про надання охоронних послуг, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуг на суму 248 722, 58 грн., що підтверджується актами прийому передачі робіт (послуг). Прийняття даних послуг відповідачем підтверджується підписом останнього на актах.

Обовязок оплати послуг, відповідно до договору, виникає у відповідача щомісячно до 5 числа місяця, що слідує за звітним (п. 4.2.). Враховуючи період, за який заявлено до стягнення розмір боргу (з березня 2015 року до квітня 2017 року включно) станом на час розгляду справи уся сума послуг має бути оплачена. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена частково на суму 209 682, 58 грн. що підтверджується банківськими виписками. Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (248 722, 58 грн. вартість наданих послуг мінус 209 682, 58 грн. часткової оплати) 39 040 грн. При цьому, судом відмічається, що відповідач не заперечує проти наявності даного боргу. За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню. В даному контексті судом враховується також ст. 78 ГПК, де вказано - у разі визнання відповідачем позову (в даному випадку в частині основного боргу) господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Щодо стягнення пені, інфляційних і річних, судом враховується наступне.

Відповідач, заперечуючи проти вимог в цій частині зазначає, що позивач невірно обрахував дату виникнення боргу, а саме не прийняв до уваги додаткову угоду, якою строк виконання зобовязання з оплати перенесено сторонами на 1 червня 2017 року, в звязку з чим розрахунок цих нарахувань з 01.01.17 по 30.04.17 є невірним.

Судом враховується, що між сторонами підписано додаткову угоду 1 до основного договору, якою сторони погодили, що основний договір припиняється з 01.05.17. Пункт 2 угоди встановлює, що замовник зобовязується здійснити остаточну оплату по заборгованості з наданих послуг в термін до 1 червня 2017 р. Всі інші умови договору залишені без змін.

З вказаної додаткової угоди вбачається, що сторони визначили, перш за все, наявність боргу (термін заборгованість наявний у п. 2 додаткової угоди), оплату по якому замовник зобовязується здійснити до 1 червня 2017 р. Всі інші умови договору, в тому числі п. 4.2., що передбачає щомісячну оплату послуг, залишаються незмінними. Тобто, додатковою угодою сторони фактично припинили дію основного договору з 1 травня 2017 року і не вносили змін до умов пункту 4.2 договору щодо зміни строків проведення оплати. Судом приймаються до уваги доводи позивача, про те, що фактично до 1 червня 2017 року сторони погодили, що позивач не буде вживати ніяких заходів до стягнення боргу. Тобто він лише погодився зачекати на сплату простроченого боргу до вказаної дати. Розглядаючи хронологічно момент виникнення зобовязання та внесення платежів можна дійти висновку про виникнення прострочення з яким і повязується виникнення права на нарахування інфляції, річних та пені. Фактично зміст додаткової угоди сформульований таким чином, що крім погодження про припинення договору, вона не вносить жодних змін до договору про надання охоронних послуг. Тому, обраний позивачем строк нарахування річних, пені і інфляційних судом приймається як обгрунтований.

Право на стягнення річних і інфляційних надане замовнику ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, нарахування річних і інфляційних можливе за наявності факту прострочення платежу.

Розмір інфляційних та річних підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня є договірним способом забезпечення зобовязання, а тому наявність у договорі п. 4.4., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останньої.

Разом з тим, судом приймається до уваги доводи відповідача про необхідність обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тобто, обмеження нарахування пені подвійною обліковою ставкою НБУ є законодавчим обовязковим для застосування. Перерахувавши розмір пені з врахуванням названого, суд відмічає, що обґрунтованим розміром є 6 610, 69 грн., виходячи з наступного розрахунку :

№періодборгКількість днів прострочкипеня
101.01.17-04.01.9, 74
205.01.17-29.01. 403, 83
330.01.17-04.02.7, 35
405.02.17-22.02.98, 91
523.02.17-04.03.74, 35
605.03.17-04.04.740, 75
705.04.17-30.04.855, 76
Всього 6 610, 69

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово будівельного кооперативу „Резиденція - 3 (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109, код 39174160) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал Секюріті (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13, оф. 413, код 38782742, р / р 1294 у ВФ ПАТ „КБ „Приватбанк, м. Вінниця, МФО 302689) 39 040 грн. (тридцять девять тисяч сорок грн. 00 коп.) основного боргу, 6 610, 69 грн. (шість тисяч шістьсот десять грн. 69 коп.) пені, 1 252, 68 грн. (одна тисяча двісті пятдесят дві грн. 68 коп.) інфляційних, 292, 02 грн. (двісті девяносто дві грн. 2 коп.) 3% річних, 710, 50 грн. (сімсот десять грн. 50 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Повний текст складено 11.10.17 р.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 1 прим. :

1 - до справи