ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2017 Справа № 904/8900/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ", м. Донецьк

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА", м. Дніпро

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ", м. Вінниця

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Рудовська І.А.

Без участі представників сторін

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" (надалі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА" (надалі - відповідач-2) за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" (надалі боржник, третя особа) про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 р. по справі № 904/8900/17 порушено провадження, розгляд справи призначено у судове засідання на 31.10.2017 р.

12.10.2017 року Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" подало через канцелярію суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову в якій просить суд, в порядку статті 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження будь яким способом та вчинення будь-яких дій щодо рухомого майна, яке є предметом застави та належить на праві власності відповідача-1 та передачі його на відповідальне зберігання позивачу, у звязку з тим, що невжиття зазначених заходів може суттєво утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому з огляду на наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" укладено Кредитний договір № 12.11-3 з додатковими угодами до нього, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 129 800 000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором.

Як зазначає позивач, останнім виконано належним чином свої обовязки за Кредитним договором, та надано Позичальнику обумовлені Кредитним договором грошові кошти на загальну суму 129 768 252,46 грн.

Відповідно до Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 41 термін "Період користування Кредитом" визначений, як проміжок часу який складає:

1-ий період з дати укладення Додаткової угоди № 32 від 18.06.2015 року до цього Договору до 29.04.2016 року включно;

2-ий період з 30.04.2016 року до 01.03.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, проти боржника (третьої особи) ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ", ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.08.2016 р. по справі №902/672/16 порушено справу про банкрутство, постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2017 р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 р. та ухвалу господарського суду Вінницької області від 22.08.2016 р. по справі № 902/672/16 залишено без змін, отже законної сили ухвала господарського суду Вінницької області від 22.08.2016 р. по справі 902/672/16 набрала з 08.11.2016 р.

З огляду на що, відповідно до п.п. 8 п. 5.1. ст. 5 Кредитного договору, виникла несприятлива подія, а саме порушення судом справи про банкрутство щодо ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ", що зокрема стало підставою для банку вимагати від позичальника дострокового повернення виданого кредиту, а у позичальника виникло зобовязання, незважаючи на положення п. 6.1 Кредитного договору, виконати вимоги банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги (п. 5.4. ст. 5 Кредитного договору).

Однак, в порушення зазначених вимог Кредитного договору позичальник не виконав законні вимоги позивача про повернення процентів за користування кредитом та пені, нарахованої за порушення строків повернення основної суми кредиту і сплати процентів за користування кредитом.

Як зазначає позивач, внаслідок викладених вище обставин у позичальника (третьої особи) перед банком утворилась заборгованість у розмірі 6 564 915,73 гривень, з яких: -заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом складає 5 415 373,00 гривні; - заборгованість за пенею склала 748 656,77 гривень; - заборгованість за сумою трьох процентів річних складає 86 794,33 гривні; - інфляційні нарахування склали 314 091,63 гривня.

В той же час останні, у визначений договором строк свої зобовязання за Кредитним договором не виконали, в звязку з чим утворилась заборгованість.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком за Кредитним договором позивачем укладені договори застави з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ", а саме:

- Договір застави транспортних засобів № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-1 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього, надалі Договір застави -1;

- Договір застави транспортних засобів № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-2 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього, надалі Договір застави -2.

Також, з Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА", договір застави №12.11-1/2/3/ЗМП від 28.11.2016р., надалі Договір застави -3.

В той же час, за твердженням позивача відповідачами свої зобовязання за кредитним договором та договором застави виконані не були та складає 6 564 915,73 грн.

Підсумовуючи все вищевикладене, та беручи до уваги те, що відповідачі уникають виконання своїх зобовязань за Кредитним договором та Договорами поруки, позивач вважає за доцільне просити суд в межах забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти належні відповідачам в межах суми позову задля належного виконання рішення суду в майбутньому.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд приходить до таких висновків.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. В свою чергу, статтею 67 Господарського процесуального кодексу України зазначено вичерпний перелік заходів щодо забезпечення позову, а саме: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Ухвала про забезпечення позову, з урахуванням статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, має статус виконавчого документа, а тому повинна відповідати вимогам статті 4 вказаного Закону, в тому числі бути скріплена гербовою печаткою.

За приписами абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_2 Інформаційного листа від 12.12.2006р. N01-8/2776 Про деякі питання практики забезпечення позову, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Окрім того, згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Значна сума заборгованості, що заявлена до стягнення, та відсутність жодних документально підтверджених відомостей про вжиття з боку відповідачів будь-яких дійсних дій, спрямованих на її погашення, надають підстави допускати ймовірність настання обставин, за яких належне відповідачам майно може зменшитись в кількості, або, без наявності ухвали про забезпечення позову, взагалі зникнути.

Як вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ", Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА" за участю Третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" про звернення стягнення на предмет застави за договорами застави транспортних засобів № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-1 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього, № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-2 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього та договором застави №12.11-1/2/3/ЗМП від 28.11.2016р.

Тобто, в заяві про забезпечення позову банк просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно (транспортні засоби) відповідача 1 та майнові права відповідача 2, які перебувають у заставі позивача та передачі рухомого майна на відповідальне збереження Позивачу, які є предметом розгляду справи №904/8900/17.

У обґрунтування заяви позивач посилається на те, що позовні вимоги до відповідачів носять майновий характер, сума заборгованості є значною та становить 6 564 915,73 гривень. Невиконання зобов'язань відповідачами носить тривалий характер. Відповідачі не вживають жодних дій, спрямованих на повне погашення заборгованості.

Разом з цим, обставини, що виходять з дійсних правовідносин між позивачем та відповідачами дають змогу стверджувати про відсутність у відповідачів намірів щодо погашення заборгованості перед позивачем, оскільки наявна очевидна тривалість невиконання зобовязань за Кредитним договором та Договорами застави. Відповідачами не здійснюється жодних дій по перерахуванню коштів, одержаних за Кредитним договором, незважаючи на існуючу заборгованість, її розмір та строк виконання. В свою чергу, такі обставини, з урахуванням існуючої загальної кризи та високого ризику неплатоспроможності субєктів господарювання означають наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист цих прав позивача може стати неможливим без прийняття заходів забезпечення позову, та для відновлення прав Позивача необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року заходи забезпечення позову виступають, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів юридичних та фізичних осіб і можуть застосовуватися на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

ПАТ "ПУМБ" на підставі Договору застави-1, 2 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були зареєстровані обтяження застави рухомого майна, а саме:

- 19.12.2011р. за № 11978232 - обтяження рухомого майна за Іпотечним договором № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-2 від 16.12.2011 р. з подальшими реєстраціями змін 30.03.2012р., 07.05.2012р.,

- 19.12.2011р. за № 11978232 - обтяження рухомого майна за Іпотечним договором № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-1 від 16.12.2011 р. з подальшими реєстраціями змін 30.03.2012р., 07.05.2012р.,

Як вбачається з зазначених Витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у вказаному реєстрі обтяження заставою майна, визначеного у вказаних Іпотечних договорах та Договорі застави, третіми особами зареєстроване не було, з огляду на що позивач має переважне право на звернення стягнення на предмети обтяження.

ОСОБА_2 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно ТОВ "АГРО-ВЕСНА" від 09.10.2017р. у вказаному реєстрі обтяження майнових прав, визначених в Договорі застави договір застави №12.11-1/2/3/ЗМП від 28.11.2016р., третіми особами зареєстроване не було, з огляду на що Позивач має переважне право на звернення стягнення на майнові права за договір застави №12.11-1/2/3/ЗМП від 28.11.2016р.

Положеннями п. 5.1.1. ст. 5 Договору застави-1, 2, 3, визначено, що заставодержатель має право у випадках та в порядку, передбачених цим Договором та чинним законодавством України, одержувати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки/застави переважно перед іншими кредиторами.

П. 6.1. ст. 6 Договору застави 1, 2, 3, визначено, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки/застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця в таких випадках, зокрема: у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобовязання.

Відповідно до п. 5.1.2. ст. 5 Договорів застави-1,2 заставодержатель має право без будь-яких обмежень з боку заставодавця перевіряти документально і фактично наявність, стан, умови збереження та користування предметом застави, заставодержатель має право вимагати від заставодавця вжиття заходів, необхідних для збереження предмета у належному технічному стані тощо та його захисту від посягань з боку третіх осіб, здійснення за рахунок заставодавця ремонту предмету застави.

Значна сума заборгованості, що заявлена до стягнення, та відсутність жодних документально підтверджених відомостей про вжиття з боку відповідачів будь-яких дій, спрямованих на її погашення, а також викладені по тексту позову і заяви про вжиття заходів до забезпечення позову доводи позивача, надають підстави допускати ймовірність настання обставин, за яких належне відповідачам майно може зникнути або зменшитись.

Також, невиконання зобовязань відповідачів за Кредитним договором та Іпотечними договорами та договорами застави триває протягом значного часу та відсутні жодні документальні підтверджені відомості про вжиття з боку відповідачів будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості за Кредитним договором.

Враховуючи наведені вище обставини, які ставлять під сумнів добросовісність відповідачів у веденні ними своєї господарської діяльності та належного виконання взятих на себе зобов'язань перед банком, а також ризики, повязані з відчуженням майна Відповідачами в рамках виконавчого провадження, можливо дійти до висновку щодо наявності обґрунтованих припущень стосовно можливості вчинення відповідачами дій, спрямованих на створення умов, які перешкоджатимуть або унеможливлять реальне виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Крім того, з метою повного та своєчасного виконання рішення є обґрунтованим посилання позивача щодо передання майна на відповідальне збереження позивачу, так як позивач є особою, яка найбільше зацікавлена у зберіганні майна заставного майна.

Таким чином, забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно відповідачів, що знаходиться в заставі у позивача та передачі на відповідальне збереження позивачу є беззаперечним заходом захисту прав позивача та забезпечення фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 11 наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень": "Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання".

Зазначена позиція, щодо правової можливості забезпечення надання майна на відповідальне зберігання позивачу повністю кореспондується з правовими висновками колегії Вищого господарського суду України викладених у постанові від 20.08.2013 по справі №912/563/13, а також за сталою судовою практикою Дніпропетровського апеляційного господарського суду, зокрема у Постанові від 23.09.2015 по справі №904/10253/14.

Більш того, при розгляді тотожного питання (передача на відповідальне зберігання майна) колегією Вищого господарського суду України у Постанові від 25.04.2015 по справі №904/559/15 було зазначено наступне:

"Доводи скаржника про незаконну передачу майна, на яке накладено арешт, на відповідальне зберігання позивачу з врахуванням можливості припущення його схову чи реалізації відповідачем - 1, а також той факт, що зникнення, втрата або пошкодження заставного майна призведе до наслідків, які можуть перешкодити виконанню рішенню суду у майбутньому, правомірно спростовано судами попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання (п.11 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5).

Відтак, передача майна на відповідальне зберігання не є самостійним заходом забезпечення позову, а є частиною процедури накладення арешту на майно, яку вправі визначити господарський суд в якості порядку виконання судового рішення про забезпечення позову.

Відтак, вжиті судом заходи щодо забезпечення позову відповідають вимогам ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України і стосуються предмету судового спору, а тому господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, правомірно, у межах наданих йому повноважень, постановив ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову. Підстав для скасування судових актів, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає."

Необхідність передачі арештованого майна (в рамках заходу забезпечення позову) на відповідальне зберігання Позивачу, зокрема, відображається в постанові Вищого господарського суду України від 29.04.2015 у справі №904/559/15 було залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області якою в якості забезпечення позову було накладено арешт на заставне майно відповідача та передано його на відповідальне зберігання позивачу; в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2015 року по справі №904/544/15, від 19.01.2015 року по справі №904/10253/14, від 21.06.2016 року по справі №904/4901/16, від 21.06.2016 року по справі №904/4904/16, від 22.06.2016 року по справі №904/4905/16, якими накладено арешт на заставне майно, належне відповідачу та передано його на відповідальне зберігання позивачу.

Враховуючи наведені вище обставини, які ставлять під сумнів добросовісність Відповідачів у веденні ними своєї господарської діяльності та належного виконання взятих на себе зобов'язань перед банком, а також ризики, повязані з відчуженням майна відповідачами в рамках виконавчого провадження, можливо дійти до висновку щодо наявності обґрунтованих припущень стосовно можливості вчинення відповідачами дій, спрямованих на створення умов, які перешкоджатимуть або унеможливлять реальне виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що відповідачі у найкоротші строки можуть здійснити відчуження всього належного їм майна, а також заставного майна, позивач вважає за необхідне просити суд вжити заходи забезпечення, з метою попередження такої ситуації.

Отже, з огляду на значну суму заборгованості та ухилення відповідачів від сплати боргу, враховуючи всі вище перелічені доводи у своїй сукупності, вбачається наявність обєктивних підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, які співвідносяться з предметом позову, є співмірними та адекватними вимогам позивача з метою забезпечення виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Вищого господарського суду України від 17.05.2015р. по справі №904/8666/14, відповідно до якого, колегія суддів резюмувала, що: для забезпечення позову достатньо обґрунтованим є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Враховуючи вищевикладене, значну ціну позову та збитки, що може зазнати позивач внаслідок неможливості виконання рішення суду, а також наведені обставини, які вказують на недобросовісність відповідачів по справі, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді заяви про вжиття заходів до забезпечення позову та встановивши обставини в їх сукупності, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 904/8900/17 задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження будь-яким способом, розпорядження, вчинення будь-яких дій щодо рухомого майна Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" (, місцезнаходження: 83045, м. Донецьк, пр. Ленінський, 43) та є предметом застави:

за Договором застави транспортних засобів № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-1 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього, а саме:

1. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6674; 7413, Номер державної реєстрації: АН 9365 НС;

2. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ,2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6519; 7425, Номер державної реєстрації: АН 9368 НС;

3. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС5539, Номер державної реєстрації: АН 9370 НС;

4. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС5541; 5980, Номер державної реєстрації: АН 9363 НС;

5. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6701, Номер державної реєстрації: АН 9382 НС;

6. автомобіль НОМЕР_1, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС5545; 5944, Номер державної реєстрації: АН 9364 НС;

7. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6520; 7396, Номер державної реєстрації: АН 9377 НС;

8. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6507, Номер державної реєстрації: АН 9371 НС;

9. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС5540, Номер державної реєстрації: АН 9376 НС;

10. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6508, Номер державної реєстрації: АН 9378 НС;

11. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6675; 7415, Номер державної реєстрації: АН 9366 НС;

12. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): ХТС6506; 7414, Номер державної реєстрації: АН 9362 НС;

13. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): XTC6676, Номер державної реєстрації: АН 9374 НС;

14. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): XTC6677;7593, Номер державної реєстрації: АН 9367 НС;

15. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53215 ПЕ, 2004 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): XTC5542, Номер державної реєстрації: АН 9379 НС;

16. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 5320, 1988 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): XTC532000J0002304;947556, Номер державної реєстрації: АН 5035 АР;

17. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53208, 1990 року випуску, Номер шасі,кузова (рама, коляска): XTC532080L0007870;1302216, Номер державної реєстрації: АН 5052 АР;

18. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, Номер об'єкта: ХТС532000Н0253426; 778208, Номер державної реєстрації: АН 5054 АР

19. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 5320, 1989 року випуску, Номер об'єкта: ХТС532000К0004891; 1109197, Номер державної реєстрації: АН 5058 АР;

20. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, Номер об'єкта: ХТС532000Н0290996;926431, Номер державної реєстрації: АН 5051 АР;

21. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 5320, 1988 року випуску, Номер об'єкта: XTC532000J0313208;1020231, Номер державної реєстрації: АН 5039 АР;

22. автомобіль вантажний бортовий, КАМАЗ 53208, 1990 року випуску, Номер об'єкта: XTC532080L0007859;1308905, Номер державної реєстрації: АН 5041 АР;

23. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0023, Номер державної реєстрації: АН 1658 XP;

24. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0176, Номер державної реєстрації: АН 1656 XP;

25. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0020, Номер державної реєстрації: АН 1664 XP;

26. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0149, Номер державної реєстрації: АН 1657 XP;

27. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0009, Номер державної реєстрації: АН 1706 XP;

28. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0025, Номер державної реєстрації: АН 1708 XP.

29. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0177, Номер державної реєстрації: АН 1659 XP.

30. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0028, Номер державної реєстрації: АН 1705 XP.

31. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0162, Номер державної реєстрації: АН 1701 XP.

32. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0158, Номер державної реєстрації: АН 1707 XP.

33. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0146, Номер державної реєстрації: АН 1660 XP.

34. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0167, Номер державної реєстрації: АН 1702 XP.

35. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0175, Номер державної реєстрації: АН 1703 XP.

36. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0163, Номер державної реєстрації: АН 1704 XP.

37. причеп бортовий, СЗАП 8357 ПЕ, 2004 року випуску, Номер об'єкта: X1W0174, Номер державної реєстрації: АН 1665 XP,

яке знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вул. Свободи, буд. 85 або в будь-якому іншому місці, в якому буде виявлено державним виконавцем вищевказане рухоме майно під час виконання ухвали суду.

За Договором застави транспортних засобів № 12.11-1/2/3/ЗТЗ-2 від 16.12.2011 р. зі змінами та доповненнями до нього, а саме:

1. Інв. № 10520641, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729614, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493254, власний номер 51729614.

2. Інв. № 10520642, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729622, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493255, власний номер 51729622.

3. Інв. № 10520643, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729630, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493256, власний номер 51729630.

4. Інв. № 10520644, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729648, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493257, власний номер 51729648.

5. Інв. № 10520645, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729655, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493258, власний номер 51729655.

6. Інв. № 10520646, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729663, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493259, власний номер 51729663.

7. Інв. № 10520647, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729671, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493260, власний номер 51729671.

8. Інв. № 10520648, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729689, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493261, власний номер 51729689.

9. Інв. № 10520649, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729697, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493262, власний номер 51729697.

10.Інв. № 10520650, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729705, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493263, власний номер 51729705.

11.Інв. № 10520651, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729713, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493264, власний номер 51729713.

12.Інв. № 10520652, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729721, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493265, власний номер 51729721.

13.Інв. № 10520653, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729739, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493266, власний номер 51729739.

14.Інв. № 10520654, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729747, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493267, власний номер 51729747.

15.Інв. № 10520655, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729754, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493268, власний номер 51729754.

16.Інв. № 10520656, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729762, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493269, власний номер 51729762.

17.Інв. № 10520657, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729770, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493270, власний номер 51729770.

18.Інв. № 10520658, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729788, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493271, власний номер 51729788.

19.Інв. № 10520659, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729796, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493272, власний номер 51729796.

20.Інв. № 10520660, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729804, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493273, власний номер 51729804.

21.Інв. № 10520661, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729812, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493274, власний номер 51729812.

22.Інв. № 10520662, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729820, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493275, власний номер 51729820.

23.Інв. № 10520663, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729838, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493276, власний номер 51729838.

24.Інв. № 10520664, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729846, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493277, власний номер 51729846.

25.Інв. № 10520665, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729853, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493278, власний номер 51729853.

26.Інв. № 10520666, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729861, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493279, власний номер 51729861.

27.Інв. № 10520667, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729879, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493280, власний номер 51729879.

28.Інв. № 10520668, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729887, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493281, власний номер 51729887.

29.Інв. № 10520669, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729895, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493282, власний номер 51729895.

30.Інв. № 10520670, Вагон-цистерна 15-1547-03 51729903, 26.03.2004 р.в., марка (модель) 15154703 Тип 732, заводський номер п493283, власний номер 51729903,

яке знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вул. Свободи, буд. 85 або в будь-якому іншому місці, в якому буде виявлено вищевказане рухоме майно державним виконавцем під час виконання ухвали суду.

За Договором застави №12.11-1/2/3/ЗМП від 28.11.2016 р. на майнові права за Контрактом поставки №КП17/11/2016 від 17.11.2016р. в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА" (, місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТА" (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Собінова, 1).

3. Передати арештоване майно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" (, місцезнаходження: 83045, м. Донецьк, пр. Ленінський, 43) на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4):

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4).

Боржник-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ" (, місцезнаходження: 83045, м. Донецьк, пр.Ленінський, 43)

Боржник-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВЕСНА" (, місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 12.10.2017 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред'явлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 у справі №904/8900/17 про вжиття заходів забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто до 13.10.2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня, наступного за днем прийняття.

Оскарження ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_3