номер провадження справи 32/112/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 Справа № 908/1870/17

за позовом Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, 65/97)

до відповідача ОСОБА_1 міська організація Комуністичної партії України (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, буд. 28)

про стягнення 11 681,29грн.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2 (дов. № 2 від 22.05.17)

Від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 11 681,29грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.09.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1870/17, судове засідання призначено на 04.10.2017р.

04.10.2017р. на адресу господарського суду Запорізької області від позивача надійшли пояснення по справі, які суд долучив до матеріалів справи.

04.10.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 549, 550, 629, 712 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193, 231, 275 ГК України, ст. ст. 1, 12, 15, 49, 61, 64 ГПК України, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, ухвала суду направлялась на адресу вказану в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, буд. 28.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2009 року між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_1 підприємство теплових мереж» (Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 підприємство теплових мереж» є новим найменуванням Закритого акціонерного товариство «ОСОБА_1 підприємство теплових мереж» відповідно п.1.2. Статуту) (надалі - Позивач) та ОСОБА_1 міською організацією Комуністичної партії України (надалі -Відповідач) був укладений Договір № 470 купівлі - продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення (надалі - Договір).

У відповідності з п.п. 1.1., 2.1.1. Договору Позивач зобов"язався у період опалювального сезону безперебійно відпускати теплову енергію на потреби опалення об"єкта Відповідача, а Відповідач, відповідно до п.п 1.1., 4.6. Договору, зобов'язався щомісячно сплачувати за отриману теплову енергію не пізніше 20 числа наступного за звітним.

Свої зобов'язання Позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується отриманими Відповідачем рахунками-актами для сплати та відсутністю актів-претензій з боку Відповідача, відповідно до п. 2.2.4. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов'язань щодо своєчасної оплати за отриману теплову енергію.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо оплати відпущеної відповідачем теплової енергії за період грудень 2015 року - березень 2017 року., у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість за договором 16.11.2009р. № 470 в розмірі 11681,29 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Судом встановлено, що свої зобовязання за договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу за період грудень 2015 року по березень 2017 року надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в свою чергу виставлені позивачем рахунки Акти виконаних робіт № 470 від 31.12.2015р., від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р., 30.04.2016р., від 31.10.2016р., від 30.11.2016р., від 31.12.2016р., від 31.01.2017р., від 28.02.2017р., від 31.03.2017р. не оплатив.

У відповідності до п. 2.2.4. договору, показником виконання гарантійного відпуску теплової енергії є відсутність актів-претензій споживача до постачальника за поточний місяць, до 5-го числа наступного за звітним місяцем.

В матеріалах справи відсутні будь-які акти-претензії відповідача до позивача, як того вимагає пункт 2.2.4. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Однак відповідач, в порушення умов договору, оплату за отриману теплову енергію у встановлений строк, у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення № 470 від 16.11.2009 р. за період грудень 2015р. - березень 2017р. становить 11681,29 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 міської організації Комуністичної партії України перед ПАТ ОСОБА_1 підприємство теплових мереж за період грудень 2015р. березень 2017р. за договором становить 11681,29 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів виконання зобовязання в частині оплати спожитої теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення відповідачем до матеріалів справи не надано.

В звязку з тим, що заборгованість в розмірі 11681,29грн. відповідачем не сплачена, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 11681,29грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 підприємство теплових мереж підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 підприємство теплових мереж до ОСОБА_1 міської організації Комуністичної партії України про стягнення 11681,29 грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міської організації Комуністичної партії України (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, буд. 28, , р/р 2126, Банк: «ВТБ Банк», МФО: 313742) на користь Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, 65/97, , р/р2652, банк: Філія-ЗОУ ВАТ Ощадбанк, МФО 313957) 11 681 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 29 коп. заборгованості та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 10 жовтня 2017 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.