ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.2017 Справа № 905/1192/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., судді Попова О.В., судді Левшиної Я.О.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Колтак Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК, м.Київ,

до відповідача: Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (третя особа 1) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська нафтова компанія", м.Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (третя особа 2) - ОСОБА_1 Управління Національної поліції в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення збитків в сумі 791520,23 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю №02-36/3043;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю №б/н від 07.06.2017;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: ОСОБА_4, за довіреністю №11977/01/23-2016 від 09.12.2016

Позивач, Публічне акціонерне товариство УКРСОЦБАНК, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 791520,23грн.

Позивач посилався на те, що відповідачем не було забезпечено охорону громадського порядку за договором від 01.06.2016р., в тому числі по недопущенню протиправної поведінки осіб на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», внаслідок чого відбувся злочин, а саме, заставне майно, права на яке належало позивачу, було демонтовано та вивезено поза межі охоронюваної зони. Вважає, що бездіяльність відповідача призвела до збитків, які полягають у безпідставному отриманні винагороди (оплати) за договором.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 22, 526, 623, 906 Цивільного кодексу України.

Відповідач 14.06.2017р. надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, оскільки укладений з позивачем договір №848/Мр на забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на обєкті ТОВ Азовська нафтова компанія, м. Маріуполь, Донецьке шосе, за своєю правовою природою не відноситься до договорів охорони, які укладаються з метою забезпечення захисту клієнтів, персоналу, відвідувачів, цінностей та майна від протиправних посягань. Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено передачу під охорону майна, яке знаходиться на обєкті, або обовязку відповідача по забезпеченню охорони матеріальних цінностей, які знаходяться у ньому, оскільки п.1.1. Договору чітко визначено, що предметом даного договору є забезпечення громадського порядку на території Обєкту, а тому укладаючи договір та погодившись із зазначеними в ньому умовами, позивач в повній мірі розумів факт, що даний договір є договором надання послуг охорони громадського порядку, а не охорони майна, а також те, що відповідач не несе майнової (матеріальної) відповідальності за збереження майна, яке знаходиться на обєкті.

Ухвалою суду від 06.07.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовська нафтова компанія", та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне Управління Національної поліції в Донецькій області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне Управління Національної Поліції в Донецькій області, м. Маріуполь, в письмових поясненнях стосовно предмету спору від 07.08.2017р. зазначило, що вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до предмету Договору про надання послуг охорони від 01.06.2016р. відповідач повинен здійснювати охорону громадського порядку на визначеній території, тобто сам Договір не має відношення до охорони товарно-матеріальних цінностей. Також зазначає, що господарським судом Донецької області у справі №905/49/17, було встановлено належне виконання відповідачем обовязків за Договором 848/Мр від 01.06.2016р., що не потребує доказуванню у даній справі в порядку ст.35 ГПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю Азовська нафтова компанія, м. Маріуполь, Донецька область, про дату судових засідань була повідомлена належним чином, однак у засідання суду представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, письмових пояснень по суті спору не надала.

Ухвали господарського суду Донецької області у справі направлялись ТОВ Азовська нафтова компанія за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою: 87503, Донецька область, м.Маріуполь, Донецьке шосе, будинок 3.

Конверти з ухвалами суду у справі поверталися на адресу суду із відміткою за закінчення терміну зберігання.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ Азовська нафтова компанія повідомлено про час та місце судового розгляду належним чином.

В письмових поясненнях від 01.09.2017р. №799/48/01-2017 відповідач повідомив суд, що враховуючі знаходження на території ТОВ «АНК» з 08.07.2016р. по 18.07.2016р. невідомих озброєних осіб, надавати послуги охорони громадського порядку на Обєкті (територія ТОВ «АНК») було неможливо, та грошові нарахування за цей час відповідачем не проводилися, та відповідачу до оплати не передавалися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суджу Донецької області від 16.11.2015р. у справі №905/1869/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Урсоцбанк, м. Київ, про стягнення заборгованості в сумі 40 521 740 грн. 57 коп., 24 104 613, 70 дол. США, що еквівалентно 516 458 269, 96 грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю Азовська нафтова компанія, м . Маріуполь, Донецька область, задоволено повністю.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області було видано наказ на примусове виконання рішення.

12.04.2016р. ОСОБА_1 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №905/1869/15 від 02.12.2015р.

Відповідно до ОСОБА_5 опису й арешту майна №394/5 від 22.04.2016р., описане майно ТОВ Азовська нафтова компанія - в тому числі Установка атмосферної перегонки нафти, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Донецьке шосе, 3, - було прийнято на відповідальне зберігання Представником ПАТ Укрсоцбанк - ОСОБА_6.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з огляду на те, що представники охоронної структури власників ТОВ АНК, які здійснювали охорону території та майна підприємства, були помічені Банком у вирізці та вивозі описаного і арештованого майна, а також у звязку з повною бездіяльністю місцевих правоохоронців (поліції, СБУ), Банком, як стягувачем у виконавчому провадженні та особою, яка зобовязана за актом державного виконавця здійснювати збереження описаного майна, були вжиті заходи щодо заміни охорони.

01.06.2016р. між Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк (далі замовник) та Маріупольським міжрайонним відділом Управління поліції охорони в Донецькій області (далі Охорона), було укладено Договір №848/Мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку (далі Договір), за умовами якого замовник замовляє, а Охорона забезпечує охорону громадського порядку на території, яка зазначена у підписаному обома ОСОБА_5 обстеження (Додаток №3 до цього Договору), названа у подальшому Обєкти, згідно затвердженого графіку, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити ці послуги в порядку, визначеному Договором (а.с. 13-16).

За змістом договору визначено, що Публічна безпека і порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер (виражають у категоричних нормативно-правових актах держави чітко позначені дії і не допускають відхилень від вичерпного переліку прав і обовязків субєктів) і визначають основи суспільного ладу держави.

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування послуг: послуги у сфері публічної безпеки та громадського порядку. Місце та тривалість надання охоронних послуг за цим Договором визначаються згідно з погодженим Сторонами актом виставлення постів поліції (Додаток №4 до Договору) та Планом-схемою патрулювання Обєкту (Додаток №8 до Договору).

Згідно з п.1.3. Договору, Заходи охорони на Обєкті здійснюється у дні і години, вказані у дислокації (додаток №1 до Договору). Система здійснення охоронних заходів щодо Обєкта визначається замовником та погоджується з Охороною.

Відповідно до п.1.4. Договору, Початок та припинення охоронних заходів може бути оформлене відповідними актами.

Відповідно до п.1.5. договору, Замовник підтверджує, що обєкт перебуває на його відповідальному зберіганні, згідно з актом опису та арешту майна №394/5, складеного 22.04.2016р. Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження №50788317.

Відповідно до п.1.6. Договору, Охорона не несе будь-якої майнової відповідальності за збереження майна, що знаходиться на Обєкті.

Відповідно до п.2.1. Договору, на момент укладення Договору, вартість охорони на червень 2016р. дорівнює 201 600 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.2.5. Договору, Охорона наприкінці місяця, в якому надавались охоронні послуги повинна надати Замовнику акти наданих послуг. За наявністю нарікань на якість або обсяг наданих послуг, Замовник повинен викласти свої вимоги шляхом внесення відповідних відомостей в акти наданих послуг або у вигляді претензії. Акти наданих послуг із запереченнями або претензії Замовник повинен належним чином вручити Охороні.

Відповідно до п.4.1.3 Договору, охорона зобовязується при виявленні ознак порушення охорони публічної безпеки і порядку на Обєкті вжити заходів щодо інформування підрозділу Національної поліції України для оперативного реагування на правопорушення.

Відповідно до п.5.1. Договору, Збитки, повязані із некоректним виконанням Охороною своїх обовязків за Договором, відшкодовуються згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.5.3. Договору, Сторони дійшли згоди про те, що відповідальність за невиконання (неналежне виконання) Охороною своїх обовязків за Договором може наступити не раніше дати підписання акту виставлення постів поліції охорони.

Згідно з п.6.1. Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 31.12.2016р., але у будь-якому випадку до повного виконання ОСОБА_5 своїх обовязків в частині надання послуг та взаєморозрахунків, визначених Договором.

На виконання умов Договору, ОСОБА_5 17.06.2016р. було підписано ОСОБА_5 про виставлення постів поліції, що є Додатком №4 до Договору №848 (а.с.20).

В матеріалах справи міститься ОСОБА_5 обстеження Обєкту від 01.06.2016р. (а.с.19).

Листом від 11.07.2016р. №639/48/01 відповідач звернувся до Прокуратури Донецької області, в якому повідомив, що 08.07.2016р. об 11-30год. чергову частину Маріупольського МВ УПО від нарядів на обєкті поступило повідомлення, що обєкт захоплено 30-ю невідомими особами у масках, озброєними автоматичною нарізною зброєю, без повідомлення хто вони є, та наряди Маріупольського МВ УПО під погрозою зброї виведено за межі обєкту. В листі Маріупольський міжрайонний відділ Управління охорони в Донецькій області просив Прокуратуру Донецької області надати правову оцінку факту перебування на охоронюваному Маріупольським МВ УПО в Донецькій області Обєкті невідомих озброєних осіб та прийняти відповідні заходи реагування (а.с. 57).

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія листа відповідача до позивача (вих.№642/48/01 від 11.07.2016р.) Про інформування, у якому Маріупольський міжрайонний відділ Управління охорони в Донецькій області повідомляє позивача про обставини, що сталися 08.07.2016р. На підтвердження отримання позивачем зазначено листа, в матеріалах справи міститься лист від ПАТ Укрсоцбанк (вих.№08.42-186/38-2000 від 11.07.2016р.) Щодо ситуація з охороною майнового комплексу ТОВ АНК (а.с. 56).

Також, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія ОСОБА_3 з кримінального провадження №0001809 від 08.07.2016р. за правовою кваліфікацією ст.341 Кримінального кодексу України, з якого вбачається, що 08.07.2016р. до чергової частини Іллічівського ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від співробітника чергової частини ДСО Павленина, про те, що відбулося захоплення трьома мікроавтобусами з озброєними особами території Азовської нафтової компанії, розташованої за адресою: Донецьке шосе, №3 (а.с. 63).

В подальшому, 08.11.2016р. між позивачем та відповідачем було підписано Договір про розірвання Договору №848/Мр від 01.06.2016р. на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку. Відповідно до п.2. зазначеного Договору про розірвання від 08.11.2016р. сторони домовились, що починаючи з дати та часу розірвання Сторони не будуть повязаними будь-якими обовязками за Договором на охорону (а.с. 55).

08.11.2016р. сторонами було підписано ОСОБА_5 зняття постів охорони.

Також, в матеріалах справи наявні документи в підтвердження здійснення позивачем оплати послуг за договором на охорону, а саме: платіжне доручення № від 26.06.2016 року на суму 141764,00грн., платіжне доручення № від 08.07.2016 року на суму 303780,00грн., платіжне доручення № від 05.09.2016 року на суму 51712,23грн., платіжне доручення № від 23.09.2016 року на суму 131760,00грн., платіжне доручення № від 07.11.2016 року на суму 131760,00грн., платіжне доручення № від 10.11.2016 року на суму 30744,00грн. (а.с. 27-32).

В матеріалах справи наявні підписані сторонами акти прийому-здачі виконаних робіт/послуг: за жовтень 2016 рік від 31.10.2016р. на суму 131760,00грн., за вересень від 30.09.2016р. на суму 131760,00грн. (а.с. 61).

Підставою звернення позивача з позовною заявою до господарського суду Донецької області стало неналежне, на думку останнього, виконання відповідачем своїх зобовязань щодо схоронності охоронюваного майна за Договором №848/мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р., а саме, позивач зазначає, що в період дії Договору, з 08.07.2016р. невстановлені особи в масках та зі зброєю, в результаті фізичного зіткнення захопили території ТОВ АНК та витіснили поліцію охорони за межі підприємства. 18.07.2016р. невідомі особи, які 08.07.2016р. захопили територію ТОВ АНК, покинули територію підприємства і з цього часу поліція охорони повернулась до її охорони. Але, за той період часу, коли територія ТОВ АНК не перебувала під контролем поліції охорони (з 08.07.2016р. до 18.07.2016р.), зокрема, було майже повністю демонтоване та вивезене вартісне майно ТОВ АНК, що перебуває в заставі Банку.

Таким чином, позивач вважає, що неналежним виконанням своїх обовязків поліцією охорони було завдано позивачу збитки, у розмірі вартості витрат, спрямованих на оплату послуг охорони за договором від 01.06.2016р., сума яких склала 791520,00грн.

В матеріалах справи міститься копія рішення господарського суду Донецької області по справі №905/49/17, яким було відмовлено в повному обсязі в задоволенні позову ПАТ УКРСОЦБАНК до відповідача ОСОБА_3 міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 Управління Національної Поліції в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ТОВ Азовська нафтова компанія, про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн.

Суд одразу зауважує, що справа №905/49/17 та матеріально-правові вимоги (підстави, обставини, та власне предмет позову), в даній справі не є тотожними, а тому, заяви відповідача та третьої особи про необхідність припинення провадження у даній справі є процесуально неспроможними.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір за змістом спірних правовідносин та своєю правовою природою є договором про надання послуг, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України. Також, суд звертає увагу, що за своєю правовою природою договір не відноситься до договорів охорони, які укладаються з метою забезпечення захисту клієнтів, персоналу, відвідувачів, цінностей та майна від протиправних посягань. Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено передачу під охорону майна, яке знаходиться на об'єкті, обов'язку відповідача по забезпеченню охорони об'єкту та матеріальних цінностей, які знаходяться у ньому, оскільки пунктом 1.1. Договору, чітко визначено, що предметом даного договору є забезпечення охорони саме громадського порядку на території, яка зазначена у підписаному обома ОСОБА_5 обстеження.

Положеннями частини 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України саме позивач має довести наявність у нього відповідного права на звернення до суду певними доказами.

Як було зазначено вище, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 791520,23 грн.

Згідно ч.1 ст.224 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Виникнення у особи права на відшкодування збитків у результаті порушення її цивільного права передбачено й ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України.

У розумінні ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Стосовно посилання позивача на наявність протиправної поведінки відповідача, яка полягала у бездіяльності, що спричинило збитки за неналежне надання послуг охорони у сумі 791520,23грн., суд зазначає наступне.

За іпотечним договором №1 від 28.05.2008р. позивачу було передано в іпотеку комплекс, який належить ТОВ «АНК» і розташований в м. Маріуполі Донецьке шосе, 3, заставною вартістю 38 585 952,00грн.

Договором застави майна №2 від 28.05.2008р. позивачу було передано у заставу - виробниче обладнання для переробки нафтопродуктів, заставною вартістю 86 445 500,00грн. і розташоване в м. Маріуполі Донецьке шосе, 3.

В розумінні ст.ст. 395, 396, глави 29, параграфу 6 глави 49, глави 66 Цивільного кодексу України позивач, як заставодержатель (іпотекодержатель), наділений правами на чуже майно, яке є предметом застави (іпотеки) та знаходилось за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, Донецьке шосе, 3.

Тому, суд вважає, що останній мав належні правові підстави для укладання договору на охорону комплексу за адресою - Донецька область, місто Маріуполь, Донецьке шосе, 3 з відповідачем.

Відповідно умов Договору №848/Мр від 01.06.2016р. (додаток №5, п. 1.6 Інструкції по охороні шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на обєкті: Донецька область, м. Маріуполь, Донецьке шосе, 3 та с. Македонівка, територія Касьянівської селищної ради Володарського району Донецької області) при спробі здійснення правопорушення або злочину, співробітники поліції Маріупольського МВ УПО викликають наряд поліції Маріупольського МВ УПО або РВ (по телефону), доповідає в чергову частину. Надалі оцінюють обстановку, приймають рішення про подальші дії, використовуючи спеціальні засоби і міри фізичного впливу згідно наказів та настанов у випадках крайньої необхідності. У разі неприбуття наряду поліції Маріупольського МВ УПО впродовж 3-5 хвилин, дублює виклик шляхом телефонного дзвінка в чергову частину і доповіддю черговому або його помічнику. Після прибуття нарядів спільним діями локалізувати порушника (ів). Дії повинні бути швидкими, чіткими та ефективними, зважаючи на сформовані обставини. Про факт, що трапився співробітники доповідають у чергову частину Маріупольського МВ УПО також адміністрації обєкту, що охороняється. Після закінчення зміни, співробітники поліції Маріупольського МВ УПО надають Рапорт безпосередньо керівництву про події під час виконання службових обовязків, причини виклику РВ, застосування спец. засобів та мір фізичного впливу.

Відповідно до пунктів 1.7., 1.8. Інструкції, до зобовязань співробітників поліції охорони, відноситься: при виникненні підозри на наявність у клієнтів вогнепальної та холодної зброї, поводитися обережно, вжити заходів щодо виклику наряду поліції Маріупольського МВ УПО або територіального РВ; без попередження фізична сила та спеціальні засоби можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю чи здоровю працівника поліції, громадян та співробітників Обєкту (а.с.21-22).

За поясненнями відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, та, що не заперечується з боку позивача, 08.07.2016р. об 11-30 год. від наряду на Обєкті території ТОВ «АНК» поступило повідомлення про вторгнення невідомих осіб, після чого, керівництво відповідача прибуло на Обєкт з командним складом підрозділу та двома групами реагування для зясування мотивів протиправної поведінки невідомих осіб. В подальшому, на Обєкт прибув начальник Кальміуського ВП ГУНП в Донецькій області, заступник військового коменданту та прокурор військової прокуратури Маріупольського гарнізону.

Прибуття 08.11.2017р. представників ВП ГУНП в Донецькій області на Обєкт підтверджено наявними в матеріалах справи Рапортами чергового Іллічівського ВП Маріупольськеого відділу ГУНП в Донецькій області від 08.07.2017р. та старшого слідчого Іллічівського ВП Маріупольськеого відділу ГУНП в Донецькій області від 08.07.2017р.

Також, як було встановлено судом, листами від 11.07.2016р. відповідач письмово повідомляв Прокуратуру Донецької області та позивача про обставини, що сталися 08.07.2016р. на Обєкті.

Як свідчать матеріали справи, в тому числі пояснення представників відповідача, третьої особи (а.с. 185 186, 191, 195- 197), події, що сталися 08.07.2016 за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, Донецьке шосе, будинок 3 безпосередньо повязані з виконанням відповідачем зобовязань за договором на охорону.

Так, зокрема, як стверджує сторона відповідача, з боку 30 невідомих осіб відбулись протиправні дії з захоплення території ТОВ «АНК» за адресою: область, м.Маріуполь, Донецьке шосе, будинок 3, на якій здійснювалась охорона.

Таке захоплення супроводжувалось небезпечною поведінкою озброєних осіб, які силовими методами (що становили загрозу життю), змусили працівників відповідача залишити зону охорони.

З іншого боку, працівники оперативно-слідчої групи, які прибули за викликом, в своїх поясненнях заперечували наявність зброї та/або інших небезпечних предметів, якими були споряджені особи, що знаходились на території зони охорони.

Одразу, слід зауважити, що під час розгляду справи, представниками ОСОБА_1 Управління Національної Поліції в Донецькій області, не було повідомлено суд про факт встановлення (або не встановлення) кола осіб (прізвище, імя, по-батькові), які знаходились на обєкті, як нібито уповноважені особи власника майна (третьої особи-1) в теперішній час , з посиланнями на тайну слідства.

При цьому, з наданих в судових засіданнях пояснень працівника третьої особи-2 вбачається, що оперативно слідча група в момент прибуття на виклик не перевіряла документи, які ідентифікують особу (осіб), що здійснили зайняття зони охорони, а також, не перевірили повноваження цих осіб від власника на здійснення охорони обєкта.

Враховуючи викладене, суд вбачає, що з боку третьої особи-2 не було вчинено повною мірою реалізацію повноважень, передбачених ст.ст. 23, 29-34, 38 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, судом встановлено, що на момент прибуття працівників третьої особи-2 за викликом, супротив у доступні працівникам охорони відповідача для виконання обовязків не чинився.

Тобто, перешкод у відновленні охорони обєкту працівниками відповідача в момент знаходження оперативно-слідчої групи не встановлено.

Зазначене, на думку суду, свідчить про не доведення відповідачем неможливості виконання відповідачем своїх зобовязань за договором охорони в період з 08.07.2016р. по 18.07.2016р.

Але, бездіяльність відповідача не доводить настання збитків у позивача, які полягають у безпідставному отриманні винагороди (оплати) за договором.

Так, в період з 17.06.2016р. по 08.07.2016р. будь-яких доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем зобовязань за договором охорони позивачем не надано.

В той же час, плата за послуги з охорони обєкта, коли мало місце невиконання умов договору (з 08.07.2016р. по 18.07.2016р.), не здійснювалось.

Відповідно до ч.2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є господарською санкцією. Відповідно до ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За наведених обставин, враховуючи недоведеність з боку позивача наявності у діях відповідача складу цивільно-правового господарського правопорушення у період з 17.06.2016р. по 08.07.2016р. з надання охоронних послуг за договором від 01.06.2016р. та відсутністю грошових нарахувань за цим договором з 08.07.2016р. по 18.07.2016р. (період знаходження на території ТОВ «АНК» невідомих осіб), у суду відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних збитків за неналежне надання послуг охорони в сумі 791520,23грн., що зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 4-3, 12, 28, 30, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК, м. Київ до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська нафтова компанія", м.Маріуполь, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 Управління Національної поліції в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 791520,23грн. відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення підписаний 10.10.2017р.

Рішення набирає законної сили 23.10.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя О.В. Попов

Суддя Я.О. Левшина