ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Справа № 927/823/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Вовка І.В., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 р.
у справі№927/823/16
господарського судуЧернігівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чергнігівгаз"
простягнення суми

за участю представників від:
позивачаНекрасова Д.А.
відповідачаСоловйова К.К.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось з позовом до суду до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чергнігівгаз"про стягнення боргу.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 р. (судді: Скорик Н.О., Сидоренко А.С., Фесюра М.В.), яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 р. (судді: С.Р. Станік, С.А. Гончаров, В.В. Куксов) припинено провадження у справі в частині стягнення 48 645 555,92 грн. боргу, в позові про стягнення 4 704 359,01 грн. пені, 2 562 321,56 грн. штрафу, 400 030,46 грн. відсотків річних та 822 165,17 грн. інфляційних втрат - відмовлено.

Не погоджуючись із постановою та рішенням судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову, рішення господарських судів скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частинні стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 17.12.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (позивач, оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" (відповідач, замовник) укладено договір транспортування природного газу № (далі - договір), відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1. договору).

Цей договір набирає чинності з дня його укладання на строк до 31.12.2016 р., умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.12.2015 р. (п.17.1. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

-послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи;

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій;

-послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що замовник, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси.

Згідно із п. 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу газотранспортної системи в строк до двадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу газотранспортної системи, небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовниками послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів).

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів удільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або споживачів.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу Кодексу газотранспортної системи, замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок, зокрема, таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи 4-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Аналогічні за змістом положення були погоджені сторонами також в розділі ІХ договору.

За умовами п. 9.4 договору, оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегулюваного замовником відповідно до кодексу та розділу ІХ цього договору ( п. 11.4 договору).

Позивач, на виконання умов договору, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в лютому, березні, червні, липні та серпні 2016 року в загальному обсязі 6600,91 тим.куб.м., що підтверджується звітами про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках, які були надані позивачу самим відповідачем, актами надання послуг балансування обсягів природного газу та розрахунками вартості послуг балансування.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, що виник в лютому, березні, червні, липні та серпні 2016 року в обсязі 6600,91 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом газотранспортної системи, позивач надав відповідачу послуги балансування, про що було складено позивачем односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу від 29.02.2016 р. №02-16--БАЛАНС на суму 26933505,46 грн., коригуючий акт №02-16--БАЛАНС/КОР надання послуг балансування обсягів природного газу до акту №02-16--БАЛАНС від 31.03.2016 на суму -4488917,58 грн., акт №03-16--БАЛАНС від 31.03.2016 на суму 14160005,84 грн., акт №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 на суму 3784549,94 грн., акт № 07-16--БАЛАНС від 31.07.2016 на суму 3875488,79 грн., акт №08-16--БАЛАНС від 31.08.2016 на суму 4380923,47 грн. Загальна вартість послуг становить 48645555,92 грн.

Акти разом з розрахунками та рахунками були направлені відповідачу на поштову адресу супровідними листами №3833/12 від 16.03.2016 р., №5885/12 від 18.04.2016 р., №5910/12 від 18.04.2016 р., №10069/12 від 15.07.2016 р., №11508/12 від 15.08.2016 р., №12798/12 від 15.09.2016 р.

20.01.2017 р. між Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Чернігівській області (сторона перша), Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (сторона третя), Публічним акціонерним товариством "Чернігівгаз" (сторона четверта), ПАТ "Укртрансгаз" (сторона п'ята) та НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення № 573/у про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій".

У відповідності до розділу 2 спільного протокольного рішення № 573/у Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні 1 у сумі 50 000 000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 р. №20".

Сторона 4 перераховує на рахунок Стороні 5 кошти у сумі 50 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 8333333,33 грн., за надані послуги балансування у 2016 році згідно договору від 17.12.2015 р. № із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 р. №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за надані послуги балансування у 2016 році згідно договору від 17.12.2015 р. №, у тому числі ПДВ 8333333,33 грн." (п. 2.6 спільного протокольного рішення №573/у).

На аналогічних умовах між тими ж сторонами були укладені:

- Спільне протокольне рішення №37/утг від 05.12.2016 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 25837600,00 грн. за червень 2016 року;

- Спільне протокольне рішення №35/утг від 05.12.2016 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 4380923,47 грн. 2016 року;

- Спільне протокольне рішення №36/утг від 05.12.2016 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 3784549,94 грн. за липень 2016 року;

- Спільне протокольне рішення №34/утг від 05.12.2016 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 10767000,00 грн. за травень 2016 року ;

- Спільне протокольне рішення №33/утг від 05.12.2016 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 3873971,82 грн. за серпень 2016 року;

На виконання спільного протокольного рішення №573/у, в рахунок погашення заборгованості за Договором № відповідачем перераховано позивачу 50000000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №48 від 23.01.2017 р.

На виконання спільного протокольного рішення №37/утг в рахунок погашення заборгованості за Договором № відповідачем перераховано позивачу 25 837 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44 від 07 грудня 2016 року.

На виконання спільного протокольного рішення №35/утг в рахунок погашення заборгованості за Договором № перераховано 4380923,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №42 від 07 грудня 2016 року.

На виконання спільного протокольного рішення №36/утг в рахунок погашення заборгованості за Договором № перераховано 3784549,94 грн., що.підтверджується платіжним дорученням №43 від 07 грудня 2016 року.

На виконання спільного протокольного рішення №34/утг в рахунок погашення заборгованості за Договором № перераховано 10767000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41 від 07 грудня 2016 року.

На виконання спільного протокольного рішення №33/утг в рахунок погашення заборгованості за Договором № перераховано 3873971,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №40 від 07 грудня 2016 року.

Отже, за спільними протокольними рішеннями №№33/утг, 34/утг,35/утг, 36/утг, 37/утг сплачено 48 644 045,23 грн., залишок вартості послуг балансування в сумі 1510,69 грн. сплачено за спільними протокольним рішенням №573/у.

Позивач підтвердив повну сплату боргу відповідачем та надав відповідний розрахунок, що і стало звернення до суду з позовом.

Приймаючи рішення суди попередніх інстанцій в частині припинення провадження стосовно стягнення суми основного боргу в розмірі 48 645 555,92 грн. мотивували тим, що сума боргу, що є предметом позовних вимог сплачена після подачі позову та предмет спору в цій частині відсутній. Також, рішення судів в частині відмови у задоволенні 4 704 359,01 грн. пені, 2 562 321,56 грн. штрафу, 400 030,46 грн. відсотків річних та 822 165,17 грн. інфляційних втрат мотивовано тим, що відповідач виконував розрахунки на підставі Спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання своїх зобов'язань за договором на транспортування природного газу № 2 від 17.12.2015 р. Відповідно, наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені договором № 2 від 17.12.2015 р. та нормами ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України, ч.2 ст.231 ГК України, не застосовуються. Крім того, відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення 2 562 321,56 грн. штрафу в розмірі 7%, суди попередніх інстанцій вказали, що наведена штрафна санкція стягується у випадку порушення не грошового зобов'язання з підстав, зазначених в ст.231 Господарського кодексу України, а позивачем заявлено вказану фінансову санкцію саме за порушення грошового зобов'язання.

Вищий господарський суд України погоджується з судами попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсація, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 р. затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 р. № 64 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", цей порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот; на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, рентної плати за транзитне транспортування трубопроводами природного газу територією України, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (далі - субвенція).

Казначейство перераховує суми субвенцій на рахунки обласних бюджетів та бюджету м. Києва, відкриті в органах Казначейства, згідно з розписом державного бюджету в межах зобов'язань місцевих бюджетів за видатками, зазначеними в пункті 1 цього Порядку.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 р. № 493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1 -1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ теплопостачання і електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 2.6. розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

З урахуванням наведеного, суди дійшли обґрунтованого висновку, що підписання сторонами спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 р., свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за надані послуги з транспортування газу (у тому числі балансування) за договором №2 від 17.12.2015.

Відтак, сторонами по договору № за їх взаємною згодою і домовленістю було змінено порядок проведення остаточного розрахунку, та їх відносини були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів, зокрема Постанові Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2015 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій".

З урахуванням наведеного, судами встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що відповідач виконував розрахунки на підставі Спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання ним своїх зобов'язань за договором на транспортування природного газу № 2 від 17.12.2015, а тому наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені договором № 2 від 17.12.2015 та нормами ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України, ч.2 ст.231 ГК України, не підлягають застосуванню, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення.

Такі обставини, згідно ст. 218 ГК України, ст. 614 ЦК України, виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, так само як і нарахування 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання і нарахувань інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України (постанова від 11.11.2015 р. у справі № 927/1733/14).

Доводи позивача в скарзі про те, що заборгованість, яка є предметом спору, виникла не у зв'язку з наданням субсидій, а у зв'язку із використанням послуг балансування на виробничо-технологічні витрати та власні потреби відповідача, судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані з огляду на наступне.

Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету та встановлено перелік органів, які уповноважені встановлювати факт наявності підстав для такого порядку розрахунків.

В свою чергу, підписання спільних протокольних рішень уповноваженими державними органами, а саме: Головним управлінням державної казначейської служби України у Чернігівській області (органу відповідальному за операції по рахунку); Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (органу, який є розпорядником державних коштів) є підтвердженням встановлення факту наявності підстав для такого порядку розрахунків.

Відповідно до розділу 4 спільних протокольних рішень, сторони, що підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.11.2016 р. № 2016 було внесено зміни до типового договору транспортування природного газу, а саме п. 9.4 викладено в редакції, яка зокрема передбачає, що оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам, проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період - судом апеляційної інстанції відхиляється як безпідставний та необґрунтований, оскільки вищенаведеною постановою внесено зміни в типовий договір, який підлягає укладенню між учасниками відповідних правовідносин, і не є підставою для зміни правовідносин, узгоджених між сторонами в спільних протокольних рішеннях в контексті спірних правовідносин.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується та вірно встановлено судами, що відповідач на виконання умов спільних протокольних рішень повністю розрахувався за послуги балансування природного газу, не прострочив виконання грошового зобов'язання, що свідчить про відсутність підстав для нарахування та стягнення з відповідача сум пені, інфляційних та річних, по сумам сплаченим за спільними протокольними рішеннями, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 4704359,01 грн. пені, 2562321,56 грн. штрафу, 400030,46 грн. відсотків річних та 822165,17 грн. - задоволенню не підлягають.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому її слід залишити без змін, таку як ухвалену при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.111-5, 111-7, 111-9, 111-11 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 р. та рішення господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 р. у справі № 927/823/16 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді І. В. Вовк

С. К. Могил