ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.2017 Справа № 907/707/17

Суддя Йосипчук О.С., розглянувши матеріали

за позовом Релігійної організації релігійної громади Української православної церкви Введенська, с. Куштановиця Мукачівського району

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради, с. Верхній Коропець Мукачівського району

про визнання права власності

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, предст. за дог. про надання правової допомоги від 26.07.2017 року;

від відповідача не зявився;

Суть спору: визнання права власності на самочинно побудовану церкву та котельню, які розташовані за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Куштановиця, вул. Токаря, 1

Позивач підтримав позов в повному обсязі та просить його задоволити. Пояснив, що споруда зводилась без отримання відповідного дозволу, однак, побудована відповідно до вимог будівельних норм і правил та, відповідно, не загрожує життю інших людей, відповідає вимогам пожежної та екологічної безпеки, що підтверджуються технічним висновком №07-05/17 від 12.05.2017 року, проведеним спеціалістом інженером-будівельником ОСОБА_3АП.(свідоцтво №1208 від 29.2.2008 року). Позивач стверджує, що земельна ділянка площею 0,2155 га, на якій збудовані будівлі, була надана ОСОБА_1 сільською радою в постійне користування релігійній громаді Української православної церкви Введенської на підставі рішення №102 від 22 червня 2016 року. Право постійного користування земельною ділянкою було зареєстроване за позивачем в єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №15494128 від 14.07.2017 року. Також, позивач надає суду технічний паспорт на самочинне будівництво, здійснене в 1996 році, нежитлової культової будівлі Української православної церкви Введенської, загальною площею 297,20 км2 та котельні площею 16,60км2, виготовлений КП «Мукачівське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 17 грудня 2015 року.

Відповідач витребуваних судом документів не подав, в судове засідання не зявився, однак, направив суду клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

За таких обставин справи, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На земельній ділянці площею 0,2155 га по вул. Токаря, 1, с. Куштановиця Мукачівського району збудовано церкву загальною площею 297,20км2 та котельню площею 16,60км2.

На підставі прийнятого ОСОБА_1 сільською радою рішення №102 від 22 червня 2016 року вказана земельна ділянка надана радою в постійне користування релігійній громаді Української православної церкви Введенської для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій із земель запасу комунальної власності сільської ради в межах населеного пункту за кадастровим номером :00:000:0103.

Право постійного користування земельною ділянкою було зареєстроване за позивачем в єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №15494465 від 14.07.2016 року , що підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. №36955443 від 20.07.2016р.

КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на замовлення Релігійної організації релігійної громади Української православної церкви Введенської 17.12.2015 року виготовило технічний паспорт на нежитлову культову будівлю, а саме: церкву під літ. «А», (1996 року), та котельню під літ. «Б», ( 1996 року), які збудовані самочинно. Позивач стверджує, що таке будівництво проведено з дотриманням основних конструктивних елементів, інженерних мереж та обладнання нормативним вимогам у сфері будівництва, а їх технічний стан є добрим і повністю забезпечує надійність і безпечність експлуатації будівель церкви та котельні, що підтверджено висновком №07-05/17 спеціаліста інженера-будівельника, судового експерта з експертного дослідження по визначенню технічного стану та відповідності нормативним вимогам у сфері будівництва культової будівлі (церкви) в селі Куштановиця, вул. Токаря, 1 Мукачівського району Закарпатської області, складеного 12.05.2017 року.

Позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів, у відповідності до ст.16 ЦК України у вигляді визнання за ним права власності на вищенаведені будівлі як на самочинне будівництво.

Оцінивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами ст.376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Позивач у позовній заяві вказує, що будівлі, право власності на які просить визнати за ним у судовому порядку, були збудовані ще у 1996 році самочинно, без наявних відповідних дозволів на їх будівництво і відповідно до технічного паспорту визнані як самочинне будівництво.

Однак, в подальшому, на підставі означеного вище рішення №102 від 22.06.2016 року, земельна ділянка площею 0,2155 га, на якій збудовані споруди, була надана радою у встановленому порядку релігійній громаді в постійне користування саме для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організації, тобто під уже збудоване майно. Таким чином, з прийняттям вказаного рішення сільської ради у позивача наявні підстави, передбачені ст. 376 ЦК України для визнання за ним права власності на самочинно збудовані на цій землі будівлі.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Захист і охорона власності є однією з найголовніших функцій держави.

Принцип охорони власності закріплений в Україні конституційно. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності (ст. 13 Конституції України). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права.

Суд констатує, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права у відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання права власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, і обраний спосіб захисту кореспондується зі способом захисту, визначеним у ст.376 Цивільного кодексу України

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що самочинно збудовані будівлі на земельній ділянці, право користування якої набуте позивачем у законному порядку, не порушує права інших осіб, зокрема власника земельної ділянки, на якій розташовані споруди, а сам власник земельної ділянки не заперечує стосовно визнання за позивачем права власності на збудоване самочинно нерухоме майно, відтак право позивача підлягає захисту у встановленому законом порядку.

Таким чином, позов позивачем належним чином обґрунтований та доведений відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, відтак підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України та з огляду на предмет спору, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати за Релігійною організацією релігійною громадою Української православної церкви Введенської (89660, Закарпатська область, Мукачівський район. с. Куштановиця, ) право власності на самочинно збудовану церкву та котельню (згідно з технічним паспортом від 17.12.15), які розташовані за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Куштановиця, вул. Токаря, 1.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Йосипчук О.С.