ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017р. Справа № 917/1385/17

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2а, м. Полтава, 36008)

до Дочірнього підприємства "Продмашжитло" (вул. Курчатова, буд. 18, м. Полтава, 36034)

про стягнення 143569,08 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Данілова Н. Н.

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 143 569,08 грн., в т. ч. 128 406,60 грн. - основного боргу за договором № 3783 від 18.06.2014р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, 10 486,82 грн. пені, 1 170,19 грн. - 3% річних, 3 505,47 грн. втрат від інфляції.

Ухвала суду від 19.08.2017р. про порушення провадження у справі та ухвала від 12.09.2017р. були надіслані відповідачу на адресу: вул. Курчатова, буд. 18, м. Полтава, 36034.

За даними спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.08.2017р. Дочірнє підприємство "Продмашжитло" зареєстроване за адресою: вул. Курчатова, буд. 18, м. Полтава, 36034. На дату цього судового засідання ці дані не змінилися.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

На зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача судом надсилалися ухвали по цій справі. Отже, відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Визначені ст. 77 Господарським процесуальним кодексом України підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

В судовому засіданні 05.10.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (позивачем) та Дочірнім підприємством "Продмашжитло" (відповідачем) укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3783 від 18.06.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1 даного Договору позивач (теплопостачальна організація) зобовязався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача (відповідача) до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівель відповідача (майдан Незалежності, 3, м. Полтава (гуртожиток).

Згідно п. 25 Договору він укладений по 31.12.2018р. і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про припинення цього договору.

Доказів про припинення строку дії договору сторони суду в порядку ст. 33 ГПК України не надали, отже договір є діючим.

В п. 17 Договору визначено, що розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається підприємством «Полтаватеплоенерго» встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

1113,69 грн./Гкал (без ПДВ) з 01 липня 2016р. на підставі постанови № 957 від 09.06.2016р.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до п. 15 Договору обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляція и кондиционирование») з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведений в п. 3 Додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 16 Договору споживач зобов'язується сплачувати за теплову енергію не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За період жовтень 2016р. - квітень 2017р. позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 128 406,60 грн.

На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки за № АВ-8770 від 31.10.2016р., № АВ-10385 від 30.11.2016р., № АВ-12052 від 31.12.2016р., № АВ-700 від 31.01.2017р., № АВ-2321 від 28.02.2017р., № АВ-3933 від 31.03.2017р., № АВ-5602 від 30.04.2017р.

Також позивачем було складено відповідні акти приймання-передачі теплової енергії № АВ-15600 від 31.10.2016р., № АВ-18765 від 30.11.2016р., № АВ-22076 від 31.12.2016р., № АВ-1369 від 31.01.2017р., № АВ-4599 від 28.02.2017р., № АВ-7808 від 31.03.2017р., № АВ-11134 від 30.04.2017р.

Факт направлення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за жовтень 2016р. - квітень 2017р.

За п. 19 Договору факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який складається сторонами. У разі неповернення споживачем акту у вказаний термін, він вважається оформленим і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії.

Відповідач заперечень щодо постачання теплової енергії чи інших претензій позивачу не пред'явив.

В порушення взятих зобов'язань відповідачем оплати не проводились.

Таким чином, за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 128 406,60 грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. № 2633-IV "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст. 25 Закону № 2633-IV).

Відповідач в порушення умов Договору оплату спожитої теплової енергії в установлений строк не провів.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 128 406,60 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 20 Договору встановлено, що у випадку неоплати за надані послуги нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожний день прострочки платежу, яка не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України.

На цій підставі позивачем заявлено вимоги про стягнення 10 486,82 грн. пені за періоди 15.11.2016р.-15.05.2016р., 15.12.2016р.-29.05.2017р., 15.01.2017р.- 29.05.2017р., 15.02.2017р.- 29.05.2017р., 15.03.2017р.- 29.05.2017р., 15.04.2017р.- 29.05.2017р., 15.05.2017р.- 29.05.2017р.

За вказані періоди належна до стягнення сума пені становить 10 486,82 грн. Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми позивачем нараховано 3 % річних в сумі 1170,19 грн. за період 15.11.2016р. - 29.05.2016р. та втрати від інфляційних процесів в сумі 3505,47 грн. за грудень 2016 р. - квітень 2017р.

Після перевірки правильності нарахування інфляційних та річних судом встановлено, що, розрахунок позивача річних та інфляційних не перевищує розміру розрахунку суду.

Таким чином, позов в частині стягнення 3505,47 грн. інфляційних та 1170,19 грн. - 3% річних слід задовольнити.

Позивач у позові також прохає відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Позивач за розгляд даного спору сплатив 2153,54 грн. судового збору за платіжним дорученням № 73297 від 10.07.2017р.

Згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Продмашжитло" (вул. Курчатова, буд. 18, м. Полтава, 36034; ідентифікаційний код 24559663) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ідентифікаційний код 03338030) 128406 грн. 60 коп. основного боргу, 10486 грн. 82 коп. пені, 3505 грн. 47 коп. інфляційних, 1170 грн. 19 коп. річних, 2153 грн. 54 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 06.10.2017р.

Суддя Безрук Т.М.