РІШЕННЯ

12 жовтня 2017 року Справа № 913/664/17

Провадження №19/913/664/17

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Марківка Луганської області,

до Комунального підприємства «Марківський ринок», смт. Марківка Луганської області,

про припинення самочинного будівництва.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 03.08.2007 Марківським РВУМВС України в Луганській області; ОСОБА_2, представник за довіреністю № 879 від 08.08.2017;

від відповідача: Матвієнко І.В., директор згідно контракту від 02.01.2015, за розпорядженням №1 від 02.01.2015;

особа, присутня в судовому засіданні - ОСОБА_4, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 19.10.2007 Марківським РВУМВС України в Луганській області.

За заявою позивача від 03.10.2017, відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України, судовий процес фіксується за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги до відповідача визнати будівництво ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 самочинним та заборонити проводити будь - які роботи з будівництва, обслуговування та експлуатації ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 до усунення порушень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.5 Закону України «Про основи містобудування».

Відповідач у відзиві на позов від 30.08.2017 №23 не визнає позовні вимоги, просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки права позивача не порушуються. Так, в Акті обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 Марківської селищної ради від 28.08.2017, зафіксовано, що роботи проводяться на відстані 1,8 м від суміжної будівлі. У листі Марківського комунального підприємства «Марківський комунальник» від 30.08.2017 №55, яке є балансоутримувачем суміжної будівлі, повідомляється, що при проведенні поточного ремонту з благоустрою території ринку за адресою: АДРЕСА_1, претензій до КП «Марківський ринок» не має. Додатково на території ринку заплановані роботи з виконання водовідведення від будівлі АДРЕСА_1.

Відповідач вказав, що рішенням 6 сесії 7 скликання Марківської селищної ради від 01.04.2016 №6-7/2016 передала йому земельну ділянку у постійне користування для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури за рахунок земель житлової та громадської забудови населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1, а також передала затверджену схему Благоустрою прилеглої території стаціонарних тимчасових споруд в ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання», Марківське МРВ ГУ ДСНС України у Луганській області, КП «Старобільськвода», Марківський ВП ГУНП в Луганській області, Марківський міжрайгаз.

Відповідач також повідомив, що на його замовлення РМПКБТН «Райагростройзаказ» розробляє кошторисну документацію для проведення поточного ремонту, яка затверджується балансоутримувачем об'єкта благоустрою робочий проект «Поточний ремонт благоустрою території ринку за адресою: АДРЕСА_1». Роботи з поточного ремонту об'єкта благоустрою виконуються на підставі договору підряду, вартість поточного ремонту визначається до будівельних норм і правил.

У письмових поясненнях від 05.09.2017 позивач повідомив, що зі схеми благоустрою території ринку по АДРЕСА_1, вбачається, що є порушення п.п.2.1, 2.4, 3.1, 3.4, 3.5 Ветеринарно-санітарних правил для ринків, затверджених наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України №23 від 04.06.1996, що несе загрозу погіршенню санітарного стану будівлі по АДРЕСА_2, в якій позивач здійснює підприємницьку діяльність з продажу продовольчих товарів.

Від позивача до суду через канцелярію суду 06.10.2017 подані письмові пояснення від 03.10.2017 з додатками, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач до відділу документального забезпечення суду 09.10.2017 подав за листом від 06.10.2017 №28 копії робочого проекту, акту обстеження земельної ділянки, листа МКП «Марківський комунальник», відповіді про земельну ділянку від 09.10.2017 №450, пояснювальної записки та тендерної документації, які долучені до матеріалів справи.

У листі відповідач також повідомив, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 є суміжником земельної ділянки АДРЕСА_2. Згідно довідки №459 від 06.10.2017 ОСОБА_1 використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, 27.12.2016 додатковою угодою розірвано договір оренди землі площею 119 м.кв. Водночас, зазначену довідку та договір оренди землі з додатками відповідач не надав.

Позивач до відділу документального забезпечення суду 12.10.2017 подав заяву від 10.10.2017, згідно якої уточнив свої вимоги та просить визнати будівництво ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 самочинним та заборонити проводити будь - які роботи з будівництва, обслуговування та експлуатації ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 до усунення порушень ст.ст.26, 31, 34, 35, 36, 37, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.5 Закону України «Про основи містобудування».

Вказані уточнення позовних вимог по суті не змінюють предмет або підставу позову, тому приймаються судом до розгляду.

У судовому засіданні позивач надав копію листа Марківського міськрайонного відділу ГУ ДСНС України у Луганській області від 11.02.2016 №36-148, яка долучена до матеріалів справи.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд

в с т а н о в и в:

Згідно з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_3 від 29.02.2012 Марківській селищній раді Марківського району Луганської області було надано в постійне користування 0,0552 га землі в межах згідно з планом землекористування для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (розміщення торгівельних рядів) відповідно до рішення 8 сесії 6 скликання Марківської селищної ради від 08.04.2011 №8-11/2011; рішення 9 сесії 6 скликання Марківської селищної ради від 29.04.2011 №9-20/2011 (а.с.52).

Згідно з наданої копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Марківського районного НОМЕР_4 від 14.04.2008 (свідоцтво про право власності НОМЕР_5 від 14.04.2008 Виконкому Марківської селищної ради) нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2, є власністю територіальної громади селища Марківка в особі Марківської районної ради з представленням права повного господарського відання Марківському комбінату комунальних підприємств (а.с.57, 58).

Рішенням 5 сесії 6 скликання Марківської селищної ради №5/11 від 27.04.2011 майно згідно переліку, в тому числі будівлю будинку побуту за адресою: АДРЕСА_2, яке знаходилося в постійному користуванні Марківського комбінату комунальних підприємств і було спільною власністю територіальних громад Марківського району, було передано у тимчасове користування Марківському комунальному підприємству «Марківський комунальник», що знаходився у власності територіальних громад селища Марківка (а.с.59-60).

23.11.2012 згідно з рішенням 26 сесії 6 скликання Марківської селищної ради №26-23/2012 було створено комунальне підприємство «Марківський ринок» на основі комунальної власності територіальної громади селища Марківка, для задоволення суспільних потреб та з метою одержання прибутку шляхом систематичного здійснення виробничої, торгівельної та іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому чинним законодавством України, актами органів місцевого самоврядування та статутом.

Місцезнаходження підприємства: АДРЕСА_3 (а.с.37-46).

До матеріалів справи відповідачем надана «Схема благоустрою прилеглої території стаціонарних тимчасових споруд (ВС) за адресою: АДРЕСА_2, яка затверджена рішення виконкому Марківської селищної ради у 2012 році (а.с.62).

Рішенням 6 сесії 7 скликання Марківської селищної ради №6/7/2016 від 01.04.2016 було передано у постійне користування КП «Марківський ринок» земельну ділянку площею 0,0552 га (кадастровий номер НОМЕР_6) - для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури (угіддя - 008,03 - землі під соціально-культурними об'єктами) за рахунок земель житлової та громадської забудови населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61).

Відповідачем надано до матеріалів справи копію Робочого проекту «Поточний ремонт благоустрою території ринку АДРЕСА_1, смт. Марковка Марковського району Луганської області», який датований 2017 роком. До цього робочого проекту додається «Схема благоустрою території ринка АДРЕСА_1». У цій схемі є примітка, що на території ринка запроектовано тверде покриття из тротуарних бетонних плиток товщиною 45 мм і 30 мм (а.с.63-78).

07.07.2017 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, як Виконавцем, та Комунальним підприємством «Марківський ринок», як Замовником, укладений договір на надання послуг з поточного ремонту благоустрою території ринку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.79-84).

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що відповідач як забудовник земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1, здійснює будівництво без відповідних повідомлень та дозволів на будівництво ринкової інфраструктури та без проектної документації на будівництво, розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку, з порушенням будівельних, пожежних та санітарних норм, що є порушенням ст.ст.2, 4, 7, 26, 34-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач вказав, що безпосередньо біля земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться двоповерхова будівля, в якій знаходиться вбудоване нежитлове приміщення площею 72,1 м.кв, власником якого є позивач.

Позивач вважає, що відсутність належного проекту на будівництво ринкової інфраструктури, відсутність водовідведення території ринку, можливе попадання води та бруду до підвалу будівлі, розміщення на території ринку торговельних споруд з порушенням будівельних, пожежних та санітарних норм може пошкодити його майно та завдати йому матеріальних збитків.

Заявою від 30.06.2017 позивач звернувся до Марківської селищної ради про надання інформації щодо будівництва, але остання листом №341 від 14.07.2017 обмежила позивачу доступ до інформації.

31.07.2017 позивач звернувся до відповідача про припинення незаконного будівництва, на який отримав відповідь (лист від 31.07.2017 №24), що за адресою: АДРЕСА_1, ведеться поточний ремонт благоустрою території ринку, на що є відповідний робочий проект.

На думку позивача, це твердження не відповідає дійсності, оскільки не можливо проводити поточний ремонт того, чого не має в наявності. За цією адресою ринок не реєструвався і в експлуатацію не вводився, у зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаними вимогами.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Під час вирішення спору у справі господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приймаючи до уваги зміст наведених норм діючого законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними, у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Разом з тим, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту у обраний ним спосіб.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Суд зазначає, що заявлена позивачем вимога про визнання будівництва ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1 самочинним, не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки ця вимога є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог. Тому зазначена вимога (про встановлення факту) виходить за межі повноважень господарських судів, оскільки розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, у зв'язку з чим обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає способам, встановленим законодавством, і, як наслідок, не призводить до поновлення його порушеного права, а тому виключає можливість задоволення позовних вимог в цій частині.

Позивач посилається у прохальній частині позовної заяви на наявність порушень ст.ст. 31, 34, 35, 36, 37, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, вказані статті мають наступний зміст.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Стаття 31. Проектна документація на будівництво.

1. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До проектної документації на будівництво об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об'єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті, додаються результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення). Перелік таких об'єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, відомості про які внесені таким органом або на підставі делегованих повноважень саморегулівною організацією у сфері архітектурної діяльності за відповідним напрямом підприємницької діяльності (у разі її утворення) до переліку експертних організацій. До проведення експертизи залучаються (у тому числі на підставі цивільно-правових договорів) експерти з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, які пройшли професійну атестацію, що проводилася із залученням представників відповідних центральних органів виконавчої влади, та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат. Порядок проведення професійної атестації таких експертів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Орган (організація), що формує перелік експертних організацій, оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті у вільному безоплатному доступі та підтримує в актуальному стані на підставі інформації, яка щоквартально подається експертними організаціями. У разі встановлення невідповідності експертної організації визначеним критеріям відомості про таку організацію виключаються з переліку експертних організацій. Порядок формування та ведення переліку експертних організацій визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Експертиза проектів будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (СС3), що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється експертними організаціями із статусом юридичної особи, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, у складі яких не менше 80 відсотків експертів працюють на постійній основі і отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат за напрямами проведення експертизи, зазначеними в абзаці першому частини другої цієї статті, та мають філії (представництва) у регіонах, на території яких реалізуються проекти будівництва.

3. Не підлягають обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1).

4. Обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які:

1) за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, - щодо додержання нормативів з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення;

2) споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд;

3) споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, якщо їх кошторисна вартість перевищує 300 тисяч гривень, - щодо кошторисної частини проектної документації.

За рішенням замовника може проводитися також експертиза проектів будівництва інших об'єктів, ніж передбачені у цій частині, або окремих розділів проектної документації.

5. Встановлення випадків та порядку проведення експертизи проектів будівництва іншими законами не допускається.

6. Проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Стаття 34. Право на виконання будівельних робіт.

1. Замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

2. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

3. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

4. Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

5. Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

6. Інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) об'єкта, замовника та підрядників розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них).

7. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 35. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт.

1. Після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

3. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

4. У разі самостійного виявлення помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у поданому повідомленні про початок виконання підготовчих робіт замовник має право протягом трьох робочих днів із дня подання такого повідомлення подати виправлені (достовірні) дані щодо інформації, яка потребує змін.

5. У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Продовження виконання підготовчих робіт без такого повідомлення забороняється.

9. Право на початок виконання підготовчих робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання підготовчих робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відомості про скасування права на виконання підготовчих робіт вносяться до реєстру.

10. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Стаття 36. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

1. Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

2. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

3. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

6. У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, а також у разі коригування проектної документації на виконання будівельних робіт в установленому законодавством порядку, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю.

7. Право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відомості про скасування права на виконання будівельних робіт вносяться до реєстру.

8. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Стаття 37. Дозвіл на виконання будівельних робіт.

1. Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

2. Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

3. Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

4. Відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

5. У разі якщо в установлений цією статтею строк органом державного архітектурно-будівельного контролю не видано дозвіл на виконання будівельних робіт або відмову в його видачі, замовник звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, для вжиття протягом десяти робочих днів заходів, пов'язаних з видачею зазначеного дозволу або відмовою в його видачі. У разі якщо протягом зазначеного строку не буде видано дозвіл на виконання будівельних робіт або відмову в його видачі, право на виконання будівельних робіт виникає на десятий робочий день з дня реєстрації письмового звернення, направленого рекомендованим листом до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а дозвіл вважається виданим.

6. Дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;

2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

4) скасування містобудівних умов та обмежень;

5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

7. У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), а також у разі коригування проектної документації замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без такого повідомлення забороняється.

У разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт замовник повідомляє відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю про такі зміни з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни, протягом трьох днів з дня їх настання.

Стаття 39. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів

1. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

У разі якщо після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подається для реєстрації, вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою декларації їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права повертати таку декларацію з підстави різного найменування зазначених осіб у декларації про початок виконання будівельних робіт і в декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо після видачі дозволу на виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою акта та заявою цих осіб їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права відмовляти у видачі сертифіката з підстави різного найменування зазначених осіб у дозволі на виконання будівельних робіт та в акті готовності об'єкта до експлуатації і в заяві про видачу сертифіката.

Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

3. Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків.

Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

4. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

5. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

6. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

7. Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил;

4) невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

8. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

9. Зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об'єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Державну статистичну звітність щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів подають органи державного архітектурно-будівельного контролю за формою та у строки, передбачені звітно-статистичною документацією, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

10. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

12. Замовник зобов'язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об'єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Щодо позовної вимоги про заборону відповідачу проводити будь - які роботи з будівництва, обслуговування та експлуатації ринкової інфраструктури за адресою: АДРЕСА_1, до усунення порушень ст.ст. 26, 31, 34, 35, 36, 37, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.5 Закону України «Про основи містобудування», суд зазначає, що по суті позивач просить заборонити вчиняти дії на майбутнє, але, враховуючи положення ст. 1 ГПК України позивач має право звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було здійснено замощення території тротуарною плиткою. На даний час будь-яке будівництво на вказаній території відсутнє.

Станом на момент подачі позову та розгляду справи в суді позивачем не надано жодних доказів вчинення відповідачем дій, які б порушували право власності позивача на приміщення на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, позивачем у позові зазначено про те, що дії відповідача можуть пошкодити його майно та завдати матеріальних збитків. При цьому, документальних підтверджень наявності вже порушеного права позивача або будівельних, санітарних, пожежних та інших норм при здійсненні відповідачем робот по укладенню тротуарної плитки, позивачем не надано.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пунктів 1-5 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством.

Доказів безпосереднього звернення позивача до відповідних органів архітектурно-будівельного, а також пожежного, санітарно-епідеміологічного контролю тощо, з вимогами щодо проведення перевірки порушення відповідних норм та правил, позивачем не надано.

Суд в межах господарської справи не може виконувати функцію всіх контролюючих органів та встановлювати можливі порушення будівельних, пожежних, санітарно-епідеміологічних норм, на майбутнє, за умови відсутності наявного будівництва та звернень самого позивача до відповідних органів та надання переконливих доказів наявності вже існуючого порушеного права.

Для запобігання майбутнім, як вважає позивач, порушенням його права власності, йому слід звертатись до відповідних профільних органів, які наділені компетенцією контролю за дотриманням відповідних норм та правил при здійсненні будівництва, реконструкції, ремонту, благоустрою тощо.

Звернення до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури з вимогами щодо встановлення фактичного місцезнаходження відповідача, перевірки відповідності Проекту будівництва Марківського ринку вимогам п.6 «Правил торгівлі на ринках», правилам пожежної безпеки, будівельним та санітарним нормам та перевірки законності надання дозволу на будівництво ринку при відсутній в проектній документації системи водовідведення, таким належним зверненням не є. Про означене свідчить відповідь прокуратури про направлення за належністю вказаної заяви до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області.

Від департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області надійшла відповідь, зміст якої полягає у тому, що для забезпечення прискореного повного та об'єктивного розгляду питань погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав ОСОБА_1 необхідно вказати в заяві: код ЄДРПОУ суб'єкта господарювання, у відношення якого пропонується проведення заходу державного нагляду (контролю), найменування суб'єкта господарювання - юридичної особи та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, у відношення якого пропонується проведення заходу державного нагляду (контролю), місце провадження господарської діяльності суб'єктом господарювання, у відношенні якого пропонується проведення заходу державного нагляду (контролю), місцезнаходження суб'єкта господарювання - юридичної особи та /або його відокремленого підрозділу, місце проживання фізичної особи - підприємця, у відношенні якого пропонується проведення заходу державного нагляду (контролю), питання, необхідність перевірки яких стали підставою для проведення заходу державного нагляду (контролю), посилання на нормативно-правові акти, норми яких порушено.

З наведеного вбачається, що позивач, не привівши до вимог департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області власне звернення та не очікуючи проведення та результатів перевірки, передчасно звернувся до господарського суду.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати на підставі статті 49 ГПК України слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 17.10.2017.

Суддя О.С. Фонова