ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Справа № 911/1252/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко", с. Софіївська Борщагівка Київської області
на ухваливід 29.05.2017 господарського суду Київської області
та постановувід 10.07.2017 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 911/1252/17 господарського суду Київської області
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квайссер фарма Україна", м. Київ
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко", с. Софіївська Борщагівка Київської області
простягнення 2 965 155,12 грн.
в судовому засіданні взяв участь представник

позивачаГригораш К.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квайссер фарма Україна" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (далі - відповідач) про стягнення 2 965 155,73 грн. боргу за договором купівлі-продажу від 01.01.2015 №8.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.05.2017 у справі № 911/1252/17 (суддя Карпечкін Т.П.) призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено ряд питань стосовно справжності підпису осіб на видаткових накладних про отримання відповідачем товару, оплати якого вимагає позивач в позові. Матеріали справи скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертних досліджень.

Одночасно іншою ухвалою від 29.05.2017 (суддя Карпечкін Т.П.) зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (судді: Баранець О.М. - головуючий, Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.) ухвали від 29.05.2017 про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі скасовано. Суд апеляційної інстанції вказав на те, що місцевим господарським судом не наведено достатнього обґрунтування підстав для зупинення провадження у справі з метою призначення ним почеркознавчої експертизи, зокрема неможливості самостійного встановлення відповідних обставин справи.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, ухвали суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме, ст.ст. 41, 79, 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" врегульовано, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 у справі "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04) постановив, що у цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. При цьому Суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника, тоді як у даній справі за низку затримок (зокрема, направлення справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції, затримки, спричинені зміною питань, поставлених експертам, а також тривалим періодом процедурної бездіяльності) має відповідати Уряд.

Отже, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до статті 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Вказаною нормою ГПК України передбачено право, а не обов'язок суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Як вбачається, предметом позову у даній справі є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу від 01.01.2015 №8. У підтвердження факту отримання відповідачем товару за вказаним договором позивач послався на видаткові накладні за період з 14.12.2016 по 08.02.2017.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що вказані видаткові накладні оформлені з порушенням встановленого порядку, зокрема з боку відповідача підписані неуповноваженими особами.

При цьому зі змісту ухвали суду першої інстанції не вбачається, що призначенню експертизи передувало дослідження судом оригіналів видаткових накладних, на які посилається позивач; встановлення обставин отримання товару відповідачем шляхом заслуховування пояснень осіб, які підписали ці накладні; дослідження документів у підтвердження повноважень вказаних осіб.

Таким чином, суд першої інстанції фактично ухилився від встановлення обставин справи іншими засобами доказування, визначеними в ст. 32 ГПК України.

У даному випадку недотримання порядку призначення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Більше того, ухвала про зупинення провадження у даній справі у порушення ст. 86 ГПК України не містить обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової експертизи, що зумовило зупинення провадження у даній справі.

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність зупинення провадження у справі та передчасність призначення місцевим господарським судом судової почеркознавчої експертизи є законним та обгрунтованим.

У зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, як така, що прийнята з дотриманням норм процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 32, 41, 79, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 911/1252/17 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді О.Є. Короткевич

Н.Г. Ткаченко