ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2017 р.Справа № 924/771/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора Хмельницької області, м. Хмельницький в інтересах держави

до: 1. Віньковецької селищної ради, смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області

2. товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Електрик", м. Полтава

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу товарів

за участю представників сторін:

від відповідача 1: ОСОБА_2 - за довіреністю №385 від 15.09.2017 р.;

ОСОБА_3 - за довіреністю №370 від 06.09.2017 р.

від відповідача 2: ОСОБА_4 - за довіреністю від 16.08.2017 р.

від прокуратури: ОСОБА_5 - посвідчення №031942 від 02.02.2015 р.

Ухвала виноситься 10.10.2017р., оскільки в судовому засіданні 18.09.2017р. оголошувалась перерва.

встановив: заступник прокурора Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просить визнати недійсними договори від 28.12.2016 р. №35/283, "42/290, №38/286, №41/289, №40/288, №39/287, №37/285, №36/284, укладені між Віньковецькою селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Електрик".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що укладення оспорених договорів без проведення процедури відкритих торгів за відсутності визначеного конкретного предмета закупівлі, без планування даної закупівлі та відображення її додатку до річного плану закупівель на 2017 рік суперечить вимогам ст. ст. 1-4, 10 Закону України "Про публічні закупівлі", п. 1 р. ІІ Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 р. №454 та порушує принципи відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, максимальної економії та ефективності закупівель. При цьому також посилається на положення ст. ст. 203, 207, 215, 216, 235 ЦК України, ст. ст. 259 ГК України, ст. ст. 36, 37 Закону України "Про публічні закупівлі", п. 2.1 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 р. №11.

Повноважні представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечують.

У відзиві на позовну заяву (від 15.09.2017 р.) Віньковецька селищна рада проти позову заперечила. Зокрема, повідомила, що згідно із Додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 980-р. від 21.12.2016 року "ОСОБА_4 питання розподілу у 2016 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій", до бюджету Віньковецького району Хмельницької області було розподілено 2402,00 тисяч гривень на реконструкцію вуличного освітлення в смт. Віньківці (КТП-62; КТП-63 Л-1; КТП-73; КТП-90; КТП-118; КТП-121; КТП-153; 1-200; КТП-203; КТП-240 Л-4; КТП-240 Л1,2; КТП-251; КТП-267; КТП-305). Рішенням десятої сесії VII скликання Віньковецької селищної ради № 1-10/2016 від 27.12.2016 р. збільшено доходи селищної ради по загаданому фонду на суму 2627010,00 грн., в тому числі за рахунок субвенції - 2402000,00 грн. Вказані кошти надійшли на розрахунковий рахунок селищної ради 28.12.2016 р. Посилаючись на положення ст. ст. 3, 23, 48 Бюджетного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про публічні закупівлі", пояснює, що замовник міг спланувати закупівлю лише 27.12.2016 р. і в тендерного комітету було право оприлюднити річний план, додаток до річного плану, змін до них у строк до 01.01.2017 р. Тому вважає, що неопублікування на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель річного плану, додатку та змін не свідчить про їх відсутність та порушення принципів закупівель, визначених ст. 3 Закону, та, як наслідок, визнання в подальшому недійсними договорів на закупівлю товару. Зауважує, що у матеріали справи не надано ані протоколів про притягнення винних посадових осіб замовника до адміністративної відповідальності, ані відповідних рішень судів. З огляду на положення ст. ст. 627, 628, 638, 655, 628, 669, 712 ЦК України, ст. ст. 180, 266 ГК України стверджує що при укладенні спірних договорів сторонами досягнуто всіх істотних умов, визначених законодавством. Неможливість визначення предмету закупівлі за показником четвертої цифри основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" пояснює, посилаючись на положення ст. 259 ГК України, наказ Мінекономрозвитку від 23.12.2015 № 1749, п. 1 Розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №454 від 17.03.2016 р. (в редакції, чинній на момент укладення спірних договорів). Зазначає, що лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області №13-22-17-15-1491 від 22.02.2017 р. має лише інформативний характер. При цьому на час звернення контролюючого органу договори були виконані, а тому підстав для їх розірвання в замовника не було.

Посилаючись на положення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 12, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. ст. 203, 215, 216, вказує, що спірні договори укладено відповідно до вимог законодавства і вони не суперечать інтересам держави та суспільства. При цьому у разі визнання їх недійсними замовник понесе додаткові витрати, а товари, що були предметом договорів, не зможуть бути повернуті постачальнику.

У відзиві на позовну заяву (№15-09/17 від 15.09.2017 р.) ТОВ "ОСОБА_1 Електрик" зазначило, що з огляду на приписи ст. ст. 1, 2 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено право, а не обов'язок замовників використовувати електронну систему закупівель у випадку допорогової закупівлі. Ураховуючи викладене замовник самостійно приймає рішення про викорситання електронної системи закупівель під час здійснення закупівлі товарів, робіт та послуг, вартість яких є меншою за вартість, що втсановлена в частині першій ст. 2 Закону (лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14.09.2016 р. №3302-06/29640-06). Зауважує, що наказ Мінекономрозвитку від 19.12.2016 р. №2092 "Про внесення змін до "Порядку визначення предмета закупівлі", згідно з яким в абзаці другому п. 1 слова "за показниками третьої-п'ятої цифр" замінено словами "за показником четвертої цифри" набрав чинності 17.01.2017 р., тоді як спірні договори укладені та виконані 28 та 29 грудня 2016 р. Звертає увагу на те, що прокурором визначення вартості предмета закупівлі за усіма спірними договорами не здійснено відповідно до приписів Порядку визначення предмета закупівлі. З огляду на п. 2 зазначеного Порядку зауважує, що оскаржувані правочини укладено на закупівлю за кожною окремою спорудою - комплектно-транспортною підстанцією.

Також вважає, що Віньковецькою селищною радою не порушено вимог ст. ст. 2, 4, Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки, виходячи зі ст. ст. 2, 4 цього Закону та враховуючи, що у разі здійснення закупівель без проведення процедур, передбачених ч. 1 ст. 12 Закону, товарів, робіт і послуг, вартість яких не перевищує межі, встановленої ч. 1 ст. 2 Закону, замовник керується положеннями ЦК України та ГК України, а також Бюджетного кодексу України, то планування закупівель здійснюється замовником самостійно, на власний розсуд. Також необґрунтованими вважає твердження прокурора про порушення економічних інтересів держави та завдання шкоди місцевому бюджету.

Відповідачем 1 у судовому засіданні подано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

З огляду на вищезазначене, враховуючи обставини справи та клопотання відповідача 1, суд задовольняє подане клопотання та продовжує строк вирішення спору у справі на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 69, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк вирішення спору по справі № 924/771/17 на 15 днів.

Суддя В.В. Виноградова