ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р.Справа № 916/918/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участю представників сторін:

Від прокуратури - ОСОБА_1, довіреність № 005170, від 22.09.12;

від Одеської міської ради - ОСОБА_2, довіреність № 68/исх-гс, від 04.04.17;

від Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради - не з'явився;

від ТОВ Промислова інвестиційно-інноваційна група - не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 року

по справі №916/918/17

за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, м.Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова інвестиційно-інноваційна група, м.Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Одеська міська рада

про розірвання договору оренди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Заступник прокурора Одеської області звернувся із позовом в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова інвестиційно-інноваційна група, в якому просив розірвати договір оренди берегозахисної споруди № 324-К від 03.06.2016 щодо комунального майна (берегозахисної споруди) у вигляді ділянки штучного пляжу Курортний між траверсами № 9 та № 10 загальною площею 2 000 кв.м з підстав порушення Відповідачем умов Договору, визначених пунктами 2.2., 2.3., 2.4., 4.2.а., 4.2.е в частині неналежного утримання пляжів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 (суддя Никифорчук М.І.) по даній справі в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 14.07.2017 до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Одеська міська рада, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 у справі № 916/918/17 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави особі управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до ТОВ «Промислова інвестиційно-інноваційна група», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Одеської міської ради про розірвання договору оренди берегозахисної споруди скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги заступника прокурора Одеської області в інтересах держави особі управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради задовольнити у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права, не надано обґрунтованої юридичної оцінки обставинам справи, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Так, зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що орендарем несвоєчасно здійснювалася орендна плата, внаслідок чого виникла заборгованість, неналежним чином виконувалися умови договору оренди, що спричинило незадовільний санітарно-технічний стан берегозахисної споруди. Вказані факти свідчать про порушення відповідачем умов договору оренди берегозахисної споруди і Правил устаткування та експлуатації пляжів м.Одеси, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди з ініціативи однієї із сторін за рішенням суду. Однак, судом першої інстанції, на думку заявника апеляційної скарги, не було надано належної оцінки вказаним доказам, неправомірно не прийнято до уваги ОСОБА_2 контролю виконання умов договору оренди, який є належним письмовим доказом, взагалі не надано правової оцінки аргументам позивача про наявність заборгованості зі сплати орендної плати, яка є самостійною підставою для розірвання договору оренди.

Крім того, апелянт вважає, що посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6с-75цс є помилковим, оскільки правовідносини в даному випадку не є подібними.

17.07.2017 до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Заступника прокурора Одеської області , в якій він просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 у справі № 916/918/17, прийняти нове рішення, яким позов заступника прокурора Одеської області задовольнити у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що на думку апелянта є підставами для його скасування.

Зокрема, прокурор зазначає, що висновок суду про необхідність наявності завданої істотної шкоди орендодавцю, як обовязкової умови для розірвання договору оренди, є хибним та таким, що не відповідає приписам ст. 651 Цивільного кодексу України.

Також апелянт зазначає, що висновки суду про відсутність розрахунку боргу відповідача по оренді берегозахисної споруди суперечать матеріалам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 вищезазначені апеляційні скарги прийняті спільного до провадження по справі №916/918/17 колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І., розгляд справи призначено на 13.09.2017.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 у звязку з неявкою в судове засідання відповідача, а також з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, з урахуванням ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, додержання прав сторін, задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів, та відкладено розгляд справи на 09.10.2017 року о 12-00 год.

В судовому засіданні заступник прокурора Одеської області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада підтримали доводи, викладені ними в апеляційних скаргах, та наполягали на їх задоволенні і скасуванні рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи в порядку ст.101 Господарського процесуального кодексу України додаткової угоди до Договору оренди берегозахисної споруди від 18.07.2017 про припинення дії договору №324-К від 03.06.2016 за взаємною згодою з18.07.2017.

Вказане клопотання обґрунтовано неможливістю надання даного документу суду першої інстанції у звязку з тим, що дану угоду було укладено після прийняття рішення по справі.

Судовою колегією вказане клопотання розглянуто та задоволено, оскільки даний документ необхідний для всебічного та повного повторного перегляду справи в апеляційній інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

З огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, що були предметом розгляду суду першої інстанції, приймаючи до уваги, що наявні поштові повідомлення свідчать про отримання уповноваженими представниками сторін ухвал про порушення апеляційного провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2016 року Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова Інвестиційно-інноваційна група укладено договір оренди берегозахисної споруди № 324-К щодо комунального майна (берегозахисної споруди) у вигляді ділянки штучного пляжу Курортний між траверсами № 9 та № 10 загальною площею 2 000 кв.м. (а.с.13-15)

Сторони погодили, що термін дії договору оренди з 03 червня 2016 року до 03 травня 2019 року (п.1.3)

Згідно з п.2.2. орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць, 31 000 гривень (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Відповідно до п. 2.4. Орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно з п.3.3 орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обовязків, передбачених цим договором, у тому числі, несплати орендної плати несвоєчасно та в повному обсязі.

Умовами п.4.2 сторони погодили, зокрема, використовувати обєкт оренди відповідно до його призначення, умов даного договору оренди та права устаткування та експлуатації пляжів м.Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради; утримувати обєкт оренди у чистоті і технічно справному стані, забезпечувати санітарний екологічно чистий стан, прибирання та упорядкування прилеглої території.

Пунктом 5.5 сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання орендарем обовязків, передбачених п.4.1, 4.2, абз. а, б, в, г, м, 4.3., 4.8., 4.9 цього Договору орендодавець має право вимагати дострокового розірвання Договору оренди у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 7.5 договору визначено, що з ініціативи однієї із сторін договір може бути розірваний за рішенням Господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди.

Берегозахисна споруда у вигляді штучного пляжу між траверсами №9 та №10 другої черги ПЗС площею 2 тис. кв.м за адресою: пляж «Курортний» знаходиться на балансі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя і є комунальною власністю територіальної громади м.Одеси. (а.с.16)

У звязку з несплатою відповідачем в повному обсязі орендної плати, непідписанням схеми розміщення шезлонгів і споруд на орендованій ділянці пляжу, неоформленням паспорту на відкриття і функціонування пляжу, неналежним утриманням пляжу, що є порушенням умов Договору оренди, заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова Інвестиційно-інноваційно група про розірвання договору оренди берегозахисної споруди №324-К від 03.06.2016.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Приписами ч.ч.2, 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» унормовано, що орендар зобовязаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню; вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як зазначалося раніше, умовами Договору оренди берегозахисної споруди №324-К від 03 червня 2016 року сторони передбачили, що орендар зобовязаний використовувати обєкт оренди відповідно до його призначення, умов даного договору оренди та Правил устаткування та експлуатації пляжів міст Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V.

Пунктом 1.4 вказаних Правил передбачено, що вони є обов'язковими для дотримання усіма юридичними і фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які експлуатують міські пляжі, а також для організацій і фізичних осіб, діяльність яких пов'язана з проектуванням, будівництвом, експлуатацією будинків і споруд, розташованих на пляжах природного походження, берегозахисних спорудах у вигляді штучних піщаних, щебеневих пляжів, залізобетонних майданчиках.

Судова колегія звертає увагу, що наявний в матеріалах справи Паспорт пляжу, підписаний заступником керівника місцевого органу виконавчої влади- відповідальними за введення місць масового відпочинку в експлуатацію та членами комісії: в.о. керівника комунальної установи «Рятувально-водолазна служба Одеської міської ради», директором оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Одеської міської ради, головним державним санітарним лікарем м.Одеси, начальником відділу зі справ інвалідів Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, не є підставою для початку експлуатації відповідачем орендованого пляжу, з огляду на наступне.

Згідно з п.3.11 Правил, підставою для початку експлуатації громадських, службових, орендованих і лікувально-оздоровчих пляжів є Паспорт на відкриття і функціонування пляжу (додаток 2), який підписується посадовою особою місцевого самоврядування, яка очолює комісію, створену розпорядженням міського голови. До складу комісії входить представник управління соціального захисту населення та праці Одеської міської ради.

Проте, Паспорт пляжу, наданий відповідачем виданий за формою, передбаченою Додатком 1 до Правил охорони життя людей на водних обєктах України. (а.с.82).

За таких обставин, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що даний Паспорт підтверджує обладнання пляжу відповідно до вимог Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси та готовий до роботи у літній період.

Також колегія суддів не погоджується з мотивуванням місцевого господарського суду, що посилання прокурора в обґрунтування позовних вимог на ст. 651 Цивільного кодексу України є безпідставним, у звязку з ненаданням останнім жодного обєктивного доказу істотного порушення умов договору відповідачем, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати за договором №324-К від 03.06.2016, згідно з яким заборгованість ТОВ «Промислово-інноваційна група» з орендної плати за період з червня 2016 року по травень 2017 року становить 144331,03 грн. (а.с.96).

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст.33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували наявність заборгованості останнього з орендної плати, що є самостійною підставою для розірвання договору оренди, передбаченою як умовами укладеного між сторонами договору, так і діючим законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені ним в рішенні не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення в порядку п.п.3, 4 ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

18 липня 2017 року Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова інвестиційно-інноваційна група» укладено додаткову угоду до договору оренди берегозахисної споруди №324-К від 03.06.2016, за умовами якої сторони вирішили припинити дію Договору №324-К від 03.06.2016 за взаємною згодою з 18 липня 2017 року.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони визначили, що вони підтверджують, що на момент припинення дії договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, окрім наявної заборгованості по орендній платі в сумі 226911, 09 грн., яку орендар зобовязується погасити до 01 вересня 2017 року.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що предметом спору в даній справі є договір оренди берегозахисної споруди №324-К від 03.06.2016, який позивач просив розірвати та дію якого сторони припинили шляхом укладення додаткової угоди вже під час апеляційного провадження, а судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з підстав, викладених вище, судова колегія вважає можливим припинити провадження у даній справі у звязку з відсутністю предмету спору.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 року по справі №916/918/17 підлягає скасуванню з припиненням провадження у справі.

Керуючись ст.ст. п.1-1 ч.1 ст. 80, 99, 101-103, п.3, 4 ч.1 ст. 104, 105, Господарського процесуального кодексу України Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 року по справі №916/918/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2017 року по справі №916/918/17 - скасувати.

Припинити провадження у справі №916/918/17 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, м.Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова інвестиційно-інноваційна група, м.Одеса про розірвання договору оренди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_3