РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017Справа №910/13049/17

За позовом Члена Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" ОСОБА_1
доГаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2"
провизнання недійсними рішень загальних зборів
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_2 - представник за довіреністю; ОСОБА_3 - представник за довіреністю;
від відповідача:Невмержицький В.І. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Член Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" (далі - відповідач, ГБК "Либідь-2") про визнання недійсним всіх рішень загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" від 22.12.2016 року, оформлених Протоколом № 38 від 22.12.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13049/17 та розгляд призначено на 22.09.2017 року.

21.09.2017 року, на виконання ухвали про порушення провадження у справі від 09.08.2017 року через загальний відділ діловодства від Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла копія документів реєстраційної справи ГБК "Либідь-2".

У судовому засіданні 22.09.2017 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти позову заперечував, та звернувся до суду із усним клопотанням про відкладення розгляду справи.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 27.09.2017 року.

Представники позивача у засіданні 27.09.2017 року продовжували наполягати на задоволенні позивних вимог, надали письмові пояснення.

Представник відповідача з доводами позивача не погоджувався, посилаючись, зокрема, на обставини викладені у письмовому відзиві на позовну заяву та на письмові пояснення.

Крім того, представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, обґрунтовуючи це тим, що участь у справі вказаної особи допоможе об'єктивно дослідити всі обставини справи та винести правомірне рішення, а саме рішення по справі може вплинути на її права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 статті 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 27 ГПК України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або долучити до участі у справі.

У пункті 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року господарським судам України роз'яснено, що у вирішенні відповідного питання суд має з'ясувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення х даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору у даній справі є визнання недійсним всіх рішень загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" від 22.12.2016 року, оформлених Протоколом № 38 від 22.12.2016 року. Вказаний спір є корпоративний. Відповідно Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації жодним чином не може бути наділено новими правами чи обов'язки за результатами розгляду справи № 910/13049/17.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з огляду на те, що належним чином не доведено та необґрунтовано яким чином рішення суду може вплинути на права та обов'язки Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 27.09.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши представлені учасниками судового процесу докази, господарський суд, -

встановив:

Господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 ГПК України та з'ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Так, Законом України "Про кооперацію" визначені правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні.

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (ст. 1 Закону України "Про кооперацію").

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про кооперацію", кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників.

Так, згідно Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" затвердженого Зборами уповноважених членів (протокол № 24 від 06.03.2001 року) та зареєстрованого Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією 25.03.2002 року, реєстраційний номер 006, Гаражно-будівельний кооператив "Либідь-2" організований на основі рішень виконкомів: Київської міської ради народних депутатів № 369/115 від 21.03.1977 року та Виконкому Печерської Райради народних депутатів № 205 від 25.04.1977 року і з того часу набуває права юридичної особи та має печатку і штамп встановленого зразка.

Як вбачається із доводів, викладених у позовній заяві, Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.08.2016 (суддя Бондарчук В.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 (колегія суддів у складі: Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.) рішення скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсними рішення загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" від 26.04.2016, оформлені протоколом №37.

Київський апеляційний суд 16.11.2016 року задовольнив позов Члена ГБК "Либідь-2" ОСОБА_8 про визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу, що мали місце 26.04.2016 року за адресою м. Київ, пр.-т Науки, 45 з 17.00 до 19.00 з наступним порядком денним:

1. Звіт правління кооперативу за період з 15.06.2011 року по 25.04.2016 року.

2. Звіт ревізійної комісії про результат перевірки фінансово-господарської діяльності правління за 2015 рік.

3. Вибори керівних органів ГБК "Либідь-2" (Правління, голову Кооперативу, Ревізійну комісію).

4. Затвердження списку вибувших з кооперативу та списку прийнятих до кооперативу членів ГБК в періоди з 15.06.2011 року по 25.04.2016 року.

5. Різне:

а) зміни та доповнення до Статуту;

б) персональні справи членів кооперативу, систематично уникаючих від сплати членських внесків;

в) про роботу членів кооператив (Ініціативної групи "Либідь-2).

Згадана Постанова була залишена буз змін Вищим господарським судом України (Постанова від 06.02.2017року).

Таким чином, позивач вважає, що було визнано недійсними рішення загальних зборів членів ГБК "Либідь-2" від 26.04.2016 року, оформлені Протоколом № 37, то відповідно і органи управління (керівні органи), що були обрані на цих зборах також втратили легітимність.

Спір у праві, як вбачається із доводів, викладених у позові, виник з наступних підстав.

Не зважаючи на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 рку, відповідач 22.12.2016 року проводить інші загальні збори членів кооперативу на яких знову незаконно обирає керівні органи кооперативу та загалом вирішує наступний порядок денний:

1. Обрання голови та секретаря загальних зборів.

2.Звіт правління ГБК "Либідь-2" за періоди з 26.04.2016 року по 22.12.2016 року.

3. Обрання правління ГБК "Либідь-2".

4. Обрання ревізійної комісії ГБК "Либідь-2".

5. Обрання голови правління ГБК "Либідь-2".

6. Прийняття та виключення членів кооперативу.

7. Затвердження та підписання Нової редакції Статуту ГБК "Либідь-2".

8 Інше.

В результаті прийнято Рішення загальних зборів членів відповідача, оформлені протоколом № 38 від 22.12.2016 року.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 910/8182/16 від 16.11.2016 року не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому встановлено факт того, що рішення загальних зборів членів зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" від 26 квітня 2016 року, оформлені Протоколом № 37 від 26 квітня 2016 року визнано недійсним

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про кооперацію" визначено, що Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно ч. 1 статті 12 Закону України "Про кооперацію" до основних прав члена кооперативу відноситься, зокрема, право на участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати та бути обраним в органи управління кооперативом.

Здійснення членом кооперативу права на участь у діяльності і правлінні кооперативом, в тому числі прийнятті рішень органом управління кооперативу забезпечується, в першу чергу, порядком скликання і проведення загальних зборів членів кооперативу, передбачених статтею 15 Закону України "про кооперацію" та статутом кооперативу.

Так, статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів членів кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право може бути передано іншій особі.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до Статуту, вступ до кооперативного об'єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах учасників. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Відповідно до статті 20 Статуту кооперативу , Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (конференція уповноважених), які обирають голову кооперативу та ревізійну комісію.

Положеннями п. 23 Статуту кооперативу встановлено, що позачергові збори членів кооперативу (конференції уповноважених) скликаються у десятиденний строк по вимозі не менше третини членів кооперативу, спостережної ради, ревізійної комісії.

Відповідно до п. 22 Статуту, скликання загальних зборів членів кооперативу відноситься до компетенції правління кооперативу.

Згідно змісту статті 15 Закону України "Про кооперацію" - загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу. Для проведення загальних зборів членів кооперативу і прийняття цими зборами правомочних рішень необхідно дотримання процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечень особистої присутності на зборах більшості від загальної кількості членів кооперативу та особисте голосування більшості присутніх на зборах членів кооперативу при прийнятті рішення (Постанова ВГСУ від 05.03.2015 року у справі № 6-10цс14).

Право окремих членів кооперативу на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішення є порушеним та підлягає захисту у випадку їхньої відсутності на зборах через недотримання органами кооперативу вимог закону і статуту про порядок скликання і проведення зборів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, у зв'язку з тим, що нелегітимне правління (голова правління) ГБК "Либідь-2" скликали та провели загальні збори членів кооперативу 22.12.2016 року, то є всі підстави констатувати факт недотримання органами кооперативу вимог закону і статуту кооперативу про порядок скликання і проведення зборів, що, в свою чергу, призвело до порушення прав позивача як члена кооперативу. А тому всі рішення загальних зборів членів ГБК "Либідь-2", оформлені Протоколом № 38 від 22.12.2016 року підлягають визнанню недійсними.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилається на наступні обставини:

- в додатках до позовної заяви додано запрошення позивачу на загальні збори членів ГБК "Либідь-2" з вказівкою на дату, час та місце проведення загальних зборів та з порядком денним загальних зборів, яке було направлено позивачу 25.11.2016 року за 25 днів до дня проведення загальних зборів, як це передбачено законом;

- запрошення позивачу на загальні збори було дійсно підписано головою правління ОСОБА_9, який на думку позивача, був нелегітимним головою правління, однак запрошення всім членам ГБК "Либідь-2" було підписано ОСОБА_9 так як рішення правління про проведення загальних зборів 22.12.2016 року було прийнято 01.11.2016 року на засіданні правління, та на момент направлення членам ГБК "Либідь-2" будь-яких відомостей про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про призначення головою правління ОСОБА_9 внесено не було, та судовим рішенням на яке посилається позивач вказана реєстраційна дія не була скасована, таким чином ОСОБА_9 виконував обов'язки голови правління до прийняття рішення загальними зборами членів ГБК "Либідь-2" про обрання голови правління.

Відповідно до положень пункту 2.12., 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Як вбачається із даних, внесених до оспорюваного Протоколу № 38 від 22.12.2016 року, на Загальних зборах членів ГБК "Либідь-2" були присутніми 213 членів кооперативу, а відсутні 187 членів кооперативу.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався на належне повідомлення позивача про скликання Загальних Зборів, та вказував, що на момент підписання запрошення, ще не було спростовано повноваження ОСОБА_9 як голови правління.

Проте, на Загальних Зборах членів ГБК "Либідь-2", які відбулися 22.12.2016 року, ОСОБА_9 виступав в якості голови правління, зокрема оголосив Звіт правління ГБК "Либідь-2" за період часу з 26.04.2016 року по 22.12.2016 року (фактично за період, який слідував після прийняття скасованого рішення Загальних Зборів членів від 26.04.2016 року, оформленого Протоколом № 37).

Більше того, на час підписання запрошення на Загальні Збори 22.12.2016 року (запрошення було надіслано 25.11.2016 року) вже було винесено Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року, якою визнано недійсним рішення загальних зборів членів ГБК "Либідь-2" від 26.04.2016 року, оформлені протоколом № 37.

Таким чином, враховуючи, що станом на час проведення Загальних Зборів членів ГБК "Либідь-2" 22.12.2016 року, Рішення, оформлене протоколом № 37, яким визначено повноваження ОСОБА_9 було скасовано, він не мав права здійснювати повноваження голови правління під час проведення Загальних Зборів від 22.12.2016 року.

З огляду на те, що нелегітимне правління (голова правління) скликали і провели загальні збори членів кооперативу 22.12.2016 року, то є всі підстави вважати, що органи кооперативу недотрималися вимог закону і статуту про порядок скликання і проведення зборів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача по справі.

Керуючись ст. ст. 1, 33-35, 43, 49, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Члена Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати недійсними всі рішення загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Либідь-2" від 22.12.2016 року, оформлені Протоколом № 38 від 22.12.2016 року.

3. Стягнути з Гаражно-Будівельного кооперативу "Либідь-2" (03028, м. Київ, вул. Академіка Писаржевського, 8; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600, 00 грн. Видати наказ.

Повне рішення складене та підписане 02.10.2017

Суддя Ю.О.Підченко