РІШЕННЯ

03.10.2017Справа №910/15048/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15048/17

за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Аладін-2013», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - комунальне підприємство «Печерськсервіс», м. Київ,

про розірвання договору від 20.10.2015 № 2049 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду та виселення з орендованого приміщення,

за участю представників:

позивача - Ваховської І.Б. (довіреність від 16.01.2017 №062/01/10352);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - Рижкової Л.Є. (довіреність від 13.01.2017 №б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про:

- розірвання договору від 20.10.2015 №2049 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - Договір), укладеного Департаментом, комунальним підприємством «Печерськсервіс» (далі - Підприємство) і товариством з обмеженою відповідальністю «Аладін-2013» (далі - Товариство);

- виселення Товариства з орендованого майна, а саме: з нежилих приміщень, загальною площею 1 245,40 кв.м. в нежитловому будинку №1, літера «Ж», корпус 6, першого поверху на вул. Військовий проїзд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 03.10.2017; залучено до участі у справі Підприємство як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Підприємство 03.10.2017 подало суду письмові пояснення, в яких зазначило таке: рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 №910/9480/16 (суддя Підченко Ю.О.) за позовом Підприємства до Товариства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент, про стягнення заборгованості, розірвання Договору та зобов'язання вчинити дії позовні вимоги Підприємства задоволено частково; припинено провадження у справі в частині стягнення з Товариства заборгованості з орендної плати у сумі 300 грн. та компенсації витрат балансоутримувча за користування земельною ділянкою у сумі 40 грн.; стягнуто з Товариства на користь Підприємства 169 647,80 грн. заборгованості з орендної плати; 68 265,23 грн. заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою; 17 895,79 грн. пені; 1 329,01 грн. 3% річних; 5 203,63 грн. 3% річних і 6 696,22 грн. судового збору; станом на 01.07.2017 відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов'язку зі сплати орендної плати за користування приміщенням в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим, у останнього перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати у сумі 1 022 425, 19 грн.; з серпня 2016 року по сьогоднішній день (13 місяців) орендна плата на рахунок Підприємства відповідачем не сплачувалась.

Представники позивача і третьої особи у судовому засіданні 03.10.2017 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалу Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі було надіслано на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали. До матеріалів справи долучено конверт повернення з юридичної адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 03.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.10.2015 Департаментом (орендодавець), Товариством (орендар) і Підприємством (підприємство-балансоутримувач) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 26.12.2014 №756/756 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиним претендентам на право оренди» передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Військовий проїзд, буд. 1, літера «Ж», корпус 6, для розміщення складу (пункт 1.1 Договору);

- об'єктом оренди є нежитловий будинок загальною площею 1 245,40 кв.м., що складає невід'ємну частину Договору (пункт 2.1 Договору);

- вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим актом оцінки нерухомого майна (стандартизована оцінка) або висновком про вартість майна станом на 31.08.2015 становить за 1 кв.м. 6 650 грн., всього 8 281 888 грн. (пункт 2.2 Договору);

- орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, і становить без ПДВ 44,33 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку серпень 2015 року 55 220,59 грн.; згідно з пунктом 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 місячна орендна плата у розмірі 50% від встановленого обсягу становить 27 606,29 грн. та нараховується починаючи з 20.10.2015 по 14.07.2016 (пункт 3.1 Договору);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 Договору);

- орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача починаючи з дати підписання акта приймання-передачі (пункт 3.6 Договору);

- орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця (пункт 3.7 Договору);

- у разі закінчення/припинення дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об'єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії Договору (пункт 7.5 Договору);

- Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 20.10.2015 до 18.10.2018 (пункт 9.1 Договору);

- Договір може бути розірвано за погодженням сторін; Договір вважається розірваним з дати повідомлення орендаря/орендодавця про згоду розірвати Договір, але не раніше дати повернення підприємству-балансоутримувачу об'єкта за актом приймання-передачі (пункт 9.5 Договору);

- на вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавством України (пункт 9.6 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - заступником директора Шмуляром О.В., який діяв на підставі Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке затверджене розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 №2383; від відповідача - директором Шарандановим П.Г., який діяв на підставі статуту, та від третьої особи - директором Берестовим В.І., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди комунального майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування згідно з Договором нежитловий будинок, що перебуває на балансі Підприємства, загальною площею 1 245,40 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1, літера «Ж», корпус 6, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 20.10.2015, який підписано повноважними представниками Департаменту, Підприємства і Товариства та скріплений печатками вказаних юридичних осіб.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон) орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Позивачем було належним чином виконано умови Договору та відповідно до акта приймання-передачі від 20.10.2015 Департаментом здано приміщення, а Товариством прийнято в орендне користування.

Проте, порушуючи умови Договору відповідач не виконав свого зобов'язання зі сплати орендної плати за приміщення, передане йому в користування за Договором. У зв'язку з цим у Товариства наявна заборгованість з орендної плати перед Підприємством у сумі 1 022 425,19 грн. за період з листопада 2015 року до червня 2017 року. Доказів на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не подано.

Листом від 16.03.2016 №062/07/15-2665 Департамент вимагав сплатити наявну за Договором заборгованість. Надіслання зазначеного листа підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком від 25.03.2016 №2780.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надіслав, заборгованість не сплатив.

У зв'язку з наявною у відповідача заборгованістю Підприємство звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент, про стягнення з заборгованості, розірвання Договору та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 №910/9480/16 (суддя Підченко Ю.О.) позовні вимоги Підприємства задоволено частково; припинено провадження у справі в частині стягнення з Товариства заборгованості з орендної плати у сумі 300 грн. та компенсації витрат балансоутримувча за користування земельною ділянкою у сумі 40 грн.; стягнуто з Товариства на користь Підприємства 169 647,80 грн. заборгованості з орендної плати; 68 265,23 грн. заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою; 17 895,79 грн. пені; 1 329,01 грн. 3% річних; 5 203,63 грн. 3% річних і 6 696,22 грн. судового збору; розірвано Договір; зобов'язано Товариство передати Підприємству за актом приймання-передачі нежитлове приміщення площею 1 245,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1, літера «Ж», корпус 6.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 вказане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 залишено без змін.

Постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 07.06.2017 постанову Вищого господарського суду України від 21.12.2016, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 і рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 зі справи №910/9480/16 в частині задоволення позовних вимог Підприємства до Товариства, третя особа - Департамент, щодо розірвання Договору та зобов'язання Товариства передати за актом приймання-передачі Підприємству нежитлове приміщення площею 1 245,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1, літ. «Ж», корп. 6, скасовано; прийнято в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Підприємства.

Відповідно до частини третьої статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 782 ЦК України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 ЦК України, що регулюють розірвання договору.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, Договором передбачено, що на вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавством України.

Таким чином, враховуючи істотне порушення відповідачем умов Договору (тривала несплата орендної плати), дія якого не завершена, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що Договір підлягає розірванню, а тому позовні вимоги в цій частині вважаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, умовами Договору, зокрема, пунктом 7.5 встановлено, що у разі закінчення/припинення дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт підприємству-балансоутримувачу.

Частиною першою статті 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини першою статті 27 Закону у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Листами від 11.11.2016 №062/05/15-11424, від 19.01.2017 №062/05/15-571 і №062/05/15-522 Департамент у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов Договору відмовився від Договору та вимагав термінового звільнення приміщення і підписання з Підприємством акта приймання-передачі. Надіслання вказаних листів підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінні листи та фіскальними чеками.

Відповідач відповіді на вказані листи не надіслав, орендоване приміщення не повернув.

Отже наявність обов'язку відповідача звільнити об'єкт оренди та передати його за актом приймання-передачі Підприємству документально підтверджено.

У зв'язку із розірванням Договору відповідач втрачає статус орендаря і, враховуючи, що належних доказів на підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідач не надав, то вимога позивача про виселення відповідача з об'єкту оренди є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пунктом 2.3 Постанови №18 передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір від 20.10.2015 №2049 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладений Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 10; ідентифікаційний код 19020407), комунальним підприємством «Печерськсервіс» (01103, м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1; ідентифікаційний код 19024635) та товариством з обмеженою відповідальністю «Аладін-2013» (01103, м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1; ідентифікаційний код 38706293).

3. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю «Аладін-2013» (01103, м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1; ідентифікаційний код 38706293) з орендованого приміщення, а саме: з нежилих приміщень, загальною площею 1 245,40 кв.м. в нежитловому будинку №1, літера «Ж», корпус 6, першого поверху на вул. Військовий проїзд.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аладін-2013» (01103, м. Київ, вул. Військовий проїзд, 1; ідентифікаційний код 38706293) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 10; ідентифікаційний код 19020407) 3 200 (три тисячі двісті) грн. судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Згідно з частиною п'ятою статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 10.10.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук