ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Справа № 909/1156/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Корнілової Ж.О.,
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина"
напостанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.17
у справігосподарського суду Івано-Франківської області №909/1156/16
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина"
доуправління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації
про внесення змін до договору,

за участі представників сторін:

від позивача - не з'явилися,

від відповідача - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

19.12.2016 товариство з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина" звернулися до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації про внесення змін до договору №56 про закупівлю пари і гарячої води: постачання пари та гарячої води далі послуг з теплопостачання за державні кошти від 27.01.2016 року, укладеного між ТзОВ "Західтеплоенергоінвест-Долина" та Управлінням освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації шляхом викладення пунктів 3.1, 3.2. договору у наступній редакції:

"п.3.1. Ціна за 1 Гкал. теплової енергії складає - 1 166 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ 20% - 194 грн. 47 коп. (ціна за 1 Гкал теплової енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і складає - 972 грн.35 коп. без ПДВ);

п.3.2. Загальна вартість цього договору становить 4 667 280 грн. (чотири мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті вісімдесят гривень, 00 копійок) з ПДВ".

Позовні вимоги із посиланням на положення статті 652 ЦК України мотивовані тим, що 12.08.2016 товариство було перереєстровано з платника єдиного податку на платника податку на додану вартість.

У свою чергу, управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації проти позову заперечували з тих підстав, що договором №56 "Про закупівлю пари і гарячої води; постачання пари та гарячої води далі послуг з теплопостачання за державні кошти від 27.01.2017 року" не передбачено внесення будь-яких змін, у тому числі змін щодо ціни за 1Гкал. Зазначали, що вимога зміни ціни виникла з вини товариства з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина", збільшення ціни договору не можливе після закінчення його дії, у зв'язку з чим просили суд відмовити останнім у задоволенні позову у повному обсязі.

07.02.2017 рішенням господарського суду Івано-Франківської області (суддя Фанда О.М.) позов задоволено, вирішено внести зміни до Договору №56 про закупівлю пари і гарячої води: постачання пари та гарячої води далі послуг з теплопостачання за державні кошти від 27.01.2016 року, виклавши пункт 3.1. та 3.2. у наступній редакції:

""п.3.1. Ціна за 1 Гкал. теплової енергії складає - 1 166 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ 20% - 194 грн. 47 коп. (ціна за 1 Гкал теплової енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і складає - 972 грн.35 коп. без ПДВ);

п.3.2. Загальна вартість цього договору становить 4 667 280 грн. (чотири мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті вісімдесят гривень, 00 копійок) з ПДВ".

12.06.2017 постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.17 (судді Зварич О.В., Дубник О.П., Хабіб М.І.) рішення від 07.02.2017 скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина" посилалися на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, ст.ст.181, 291, 293 Податкового кодексу України, ст.36 Закону України "Про державні закупівлі", тому просили скасувати постанову від 12.06.2016, а законне й обгрунтоване, на їх думку, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог скарги виходячи з наступного.

Господарськими судами обох інстанцій установлено, що 27.01.2016 між ТОВ "Західтеплоенергоінвест-Долина" (виконавець) та Управлінням освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації (споживач) було укладено договір №56 про закупівлю пари і гарячої води; постачання пари та гарячої води далі послуг з теплопостачання за державні кошти, згідно умов якого виконавець зобов'язався надати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з 35.30.1 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води з дня підписання договору по 31.12.2016 року, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надалі послуги за тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

18.06.2015 відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1781 позивачеві установлено тариф на виробництво теплової енергії на рівні 972,35 грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідно до пункту 3.1 договору у редакції на дату його укладення ціна за 1 Гкал теплової енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і складає - 972 грн.35 коп. без ПДВ).

Пункт 3.2. договору на час укладення останнього передбачав, що загальна вартість цього Договору на дату його укладання становить 3 889 400 грн.00коп. (три мільйони вісімсот вісімдесят дев"ять тисяч чотириста гривень) без ПДВ.

У пункті 3.3. договору сторони погодили можливість його зміни за взаємною згодою сторін.

03.10.2016 позивач направив на адресу відповідача лист вих.№031016-3 з пропозицією підписати додаткову угоду №03/10/16 від 03.10.2016 про внесення змін до договору №56 від 27.01.2016 у частині збільшення загальної вартості договору на суму податку на додану вартість. Зазначений лист відповідач залишив без реагування, додаткову угоду не підписав, з приводу чого виник спір у цій справі.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Із матеріалів справи видно, що на час укладення договору позивач був зареєстрований платником єдиного податку, проте у передбаченому законодавством порядку з 12.08.2016 підприємство було зареєстровано платником податку на додану вартість.

Положеннями статті 180 ПК України визначено, що платником податку на додану вартість є особа, яка в належному порядку зареєстрована як платник податку, при чому підприємство набуває обов'язки по нарахуванню та сплаті податку на додану вартість з дня внесення до відповідного реєстру або з 1 числа наступного, після подання заяви, місяця, якщо інше не встановлено в Податковому кодексі України. Датою виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів/робіт/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-який інший формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед бюджетом.

За змістом ст.185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, послуг місце постачання яких розташоване на митній території України. Відтак, на всі операції з продажу теплової енергії встановлюється ПДВ у розмірі 20%.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що згідно положень чинного податкового законодавства сума податку на додану вартість є самостійною складовою ціни договору, яка не визначає вартісну оцінку самої послуги. Утім, відповідна складова визначається сторонами договору для відшкодування споживачем послуг суми ПДВ виконавцю, на якого законом покладено обов'язок з його сплати. Тобто фактично зменшуючи свої податкові зобов'язання, замовник отримує у власність зайве майно, яке йому не мало належати відповідно до умов договору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд другої інстанції виходив із того, що за змістом частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановленого договором або законом. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частини 1-4 статті 188 ГК України). При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що зміна системи оподаткування платником податків не є зміною розмірів ставок податків, визначених Податковим кодексом України та не може бути підставою для внесення відповідних змін до договору про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти.

Відповідно до положень частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. А за змістом частини 2 цієї статті у разі недосягнення згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Таким чином, зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Як встановлено пунктом 6 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для внесення змін до договору №56 від 27.01.2016, оскільки сума ПДВ є складовою ціни договору, яка хоча й не відображає вартісну оцінку самої послуги, проте встановлюється сторонами з метою компенсації споживачем послуг суми податку на додану вартість виконавцю, на якого законом покладено обов'язок сплати зазначеного податку.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодування позивачу податку на додану вартість спростовуються тим, що право на таку компенсацію залежить від наявності у виконавця відповідного обов'язку. Тому спірні правовідносини сторін підпадають під дію статті 651 ЦК України, та зважаючи на відповідні положення податкового законодавства не можуть бути витлумачені як нав'язування позивачем невигідних умов, про що наголошував відповідач у своїй апеляційній скарзі.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, при ухваленні якого правильно встановлені обставини справи на основі всебічного, повного дослідження наявних у матеріалах справи доказів, оцінених у відповідності зі встановленими ст.43 ГПК України вимогами, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зважаючи на що, постанова апеляційного господарського суду від 12.06.2017 підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду від 07.02.2017 - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 -11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина" задоволити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.17 скасувати, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2017 у справі №909/1156/16 залишити в силі.

Стягнути з управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Західтеплоенергоінвест-Долина" 2 021,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Івано-Франківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяЖ.О. Корнілова
СуддяН.М. Нєсвєтова