РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №910/13512/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/13512/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕЗІС ГРУПП»;

до товариства з обмеженою відповідальністю (Науково-виробнича фірма «Греса-Лтд»;

про стягнення 496 566,54 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Мирний Є.М., довіреність б/н від 22.06.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Народницьке спеціалізоване лісове господарство» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Міністерства оборони України заборгованості за Договором № 343/3/82 від 22.12.2014р. в загальному розмірі 33 307,13 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договорів № 2609 L'UMIX дц 2012 від 26.09.2012р. та № 1008 THERMOR 2013 від 10.08.2013р. у визначений строк не розрахувався за одержаний товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 496 566,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2017р. порушено провадження у справі №910/13512/17, розгляд справи призначений на 28.09.2017р.

Присутній у судовому засіданні 28.09.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому 26.09.2017р. через відділ діловодства суду від представника отримано заяву, в якій останній підтверджує викладені в позові обставини, зазначає про неможливість виконання зобов'язань за договорами, у зв'язку зі скрутним становищем та просить суд розглядати справу без участі представника відповідача.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2012р. між позивачем (за договором - постачальник) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено договір № 2609 L'UMIX дц 2012, за умовами п.1.1 та п.1.2 якого Постачальник (позивач) зобов'язався передати у власність Покупця (відповідача) електричні конвектори торгівельної марки L'UMIX, а Покупець зобов'язався прийняти товар і своєчасно сплатити його повну, остаточну вартість на умовах цього Договору.

Відповідно до п.3.3. Договору №2609 L'UMIX, товар вважається переданим Покупцю у момент фактичного його вручення, що підтверджується підписом повноважного представника Покупця в накладних на товар.

Відповідно до п.7.1 Договору №2609 L'UMIX, Покупець зобов'язався здійснити повну сплату усієї остаточної вартості відповідної партії товару у строк не пізніше 21 календарного дня від дати кожної відповідної товарної накладної.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору позивач згідно з видатковою накладною №311 від 29.03.2013р. поставив відповідачу товар загалом на суму 125 077,04 грн., а останній отримав товар, проте вартість отриманого товару на суму 115 511,91 грн. позивачу не оплатив, лише частково сплативши 9565,13 грн.

10.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №2609 L'UMIX, відповідно до якої відповідач зобов'язався здійснити повну сплату заборгованості у розмірі 115 511,91 грн. до 31.12.2015 року включно. Однак, відповідач вказану заборгованість у визначений строк не сплатив.

Також, 10.08.2013р. між позивачем (за договором - постачальник) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено договір № 1008 THERMOR 2013, відповідно до п.1.1. та п.1.2. якого Постачальник (позивач) зобов'язався передати (поставити) у визначені строки у власність Покупця (відповідача) електричні конвектори торгівельної марки ТНЕRМОR (товар), а Покупець зобов'язався прийняти товар і своєчасно сплатити його повну, остаточну вартість на умовах цього Договору.

Відповідно до п.3.3. Договору №1008 ТНЕRМОR, товар вважається переданим Покупцю у момент фактичного його вручення, що підтверджується підписом повноважного представника Покупця в накладних на товар.

Відповідно до п.7.1 Договору №1008 ТНЕRМОR, Покупець зобов'язався здійснити повну сплату усієї остаточної вартості відповідної партії товару , відвантаженого до 30.09.2013р. у строк до 15.10.2013р., а за товар, відвантажений з 01.10.2013р. - у строк не пізніше 21 календарного дня від дати кожної відповідної товарної накладної.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору позивач згідно з відповідними видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи, а оригінали оглянуто в судовому засіданні, поставив відповідачу товар загалом на суму 394 976,03 грн., а останній отримав товар, проте вартість отриманого товару на суму 381 054,63 грн. позивачу не оплатив, лише частково сплативши 13 921,40 грн.

10.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 1008 THERMOR 2013, відповідно до якої, відповідач зобов'язався здійснити повну сплату заборгованості у розмірі 381 054.63 грн. до 31.12.2015 року включно. Проте, відповідач вказану суму заборгованості також не сплатив.

У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість загалом у сумі 496 566,54 грн. у судовому порядку.

Відповідач у своїй заяві підтверджує викладені в позові обставини, зазначає про неможливість виконання зобов'язань за договорами у зв'язку зі скрутним становищем та просить суд розглядати справу без участі представника відповідача.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не спростований факт отримання товару за договорами № 2609 L'UMIX дц 2012 від 26.09.2012р. та № 1008 THERMOR 2013 від 10.08.2013р. загалом на суму 520 053,07 грн., не надано доказів повної оплати або повернення позивачу товару на суму 496 566,54 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 496 566,54 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Греса-Лтд» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 28, кв. 77; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Генезіс групп» (місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська (Струтинського), 6-А; адреса для листування: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 20, оф. 501; ) заборгованість у розмірі 496 566 грн. 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 7448 грн. 50 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 03.10.2017р.

Суддя А.І. Привалов