РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 906/191/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Розізнана І.В.

при секретарі Першко А.А.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2017 року у справі № 906/191/17 (суддя Тимошенко О.М.)

за скаргою прокуратури Житомирської області на дії Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області по справі

за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Коростеня в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання укладеним договору про пайову участь

за участю представників сторін:

органу ДВС - не з'явився;

органу прокуратури - Рункевич І.В., посвідчення №001247 від 22 серпня 2012 року;

боржника - не з'явився.

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало та заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18 травня 2017 року позов керівника Коростенської місцевої прокуратури (надалі - Стягувач) в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Коростеня в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( надалі - Боржник) задоволено.

Даним судовим рішенням стягнуто з Боржника на користь Стягувача судовий збір в сумі 1600 грн., про що видано відповідний наказ №906/191/17 від 09 червня 2017року (суддя Машевська О.П.).

В свою чергу, від Стягувача надійшла скарга на дії Коростенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ( надалі - орган ДВС), в якій Стягувач просить суд:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця органу ДВС Федотюк В.П. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу Стягувачу без прийняття до виконання від 23 червня 2017 року по виконанню наказу суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу Стягувачу без прийняття до виконання від 23 червня 2017 року по виконанню наказу суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року;

- зобов'язати орган ДВС відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2017 року в задоволені скарги Стягувача було відмовлено (суддя Тимошенко О.М.).

Не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Стягувач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області та прийняти нове рішення, яким задоволити скаргу в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року (а.с. 188) апеляційна скарга була повернута Стягувачу на підставі пункту 3 частини 1 статі 97 Господарського процесуального України (з огляду на несплату судового збору в повному розмірі).

Після усунення обставин, що стали причиною повернення апеляційної скарги, Стягувач повторно звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою , в якій просить поновити строк для подачі скарги та скасувати ухвалу місцевого господарського суду.

Ухвалою суду від 27 вересня 2017 року поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/167/17 у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б..

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року у справі №906/191/17 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бучинської Г.Б., та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В..

Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Вимог суду, викладених в ухвалі від 27 вересня 2017 року орган ДВС та Боржник не виконали.

В судовому засіданні від 11 жовтня 2017 року Прокурор підтримав доводи, висвітлені в апеляційній скарзі, вважає, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, висвітлені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи.

В судове засідання від 11 жовтня 2017 року представники органу ДВС та Боржника не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши пояснення Прокурора, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що її слід задоволити, а оскаржувану ухвалу скасувати. При цьому колегія виходила з наступного.

Як встановлено апеляційним судом, головний державний виконавець органу ДВС повідомленням №7.24/38 від 23 червня 2017 (а.с.172) керуючись пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) повернув Стягувачу без виконання наказ господарського суду Житомирської області №906/191/17 від 09 червня 2017 року, посилаючись на відсутність у ньому числа, місяця, року народження боржника.

В свою чергу, в обґрунтування скарги, Стягувач вказує, що оскільки боржником є фізична особа-підприємець, дата народження не є обов'язковим реквізитом виконавчого документу. Такий реквізит (дата народження) обов'язковий лише в разі коли боржником є фізична особа (не підприємець).

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому вищевказаним Законом.

Згідно статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону: виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Приписами абзацу 1 частини 1 статті 4 Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

З аналізу абзацу 1 частини 1 статті 4 Закону вбачається, що Закон чітко розділяє поняття "фізична особа" та "фізична особа-підприємець" (на що суд першої інстанції не звернув увагу).

В силу дії абзаців 2 та 3 частини 1 статті 4 Закону: у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти; у разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як вбачається зі змісту наказу господарського суду Житомирської області №906/191/17 від 09 червня 2017 року, судовий збір в розмірі 1600 грн. стягнуто саме з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а не з фізичної особи.

З огляду на все вищевказане суд констатує, що дане вказує на відповідність наказу №906/191/17 від 09 червня 2017 року вимогам, передбачених статтею 4 Закону.

Водночас, апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 2 статті 55 ГК України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства. Які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону, як підприємці.

Статею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або випливає із суті відносин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами діяльності Боржника (а.с. 56), зокрема, є: інші роботи із завершення будівництва (основний) (КВЕД 43.39); роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.52) та інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (КВЕД 47.99).

З огляду на усе вищевикладене в даній судовій постанові, а також з огляду на те, що в наказі №906/191/17 від 09 червня 2017 року зазначено повне найменування Боржника, його місцезнаходження та ідентифікаційний код фізичної особи-підприємця, як і передбачено нормами пунктів 3 та 4 частини 1 статті 4 Закону для підприємців, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що Стягувач довів підставність своєї скарги щодо визнання незаконними дії органу ДВС та скасування повідомлення органу ДВС про повернення виконавчого документу Стягувачу без прийняття до виконання від 23 червня 2017 року щодо примусового виконання наказу місцевого господарського суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд скасовує ухвалу місцевого господарського суду від 03 серпня 2017 року по даній справі, та зодовільняє скаргу Стягувача в вищеописаних частинах.

Крім того, колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що вимога Стягувача про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 906/191/17 від 09 червня 2017 року не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно статті 41 Закону, у разі якщо постанова державного виконавця зокрема про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний господарський суд констатує неможливість задоволення вимоги Стягувача в частині про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу №906/191/17 від 09 червня 2017 року. Відтак, суд відмовляє Стягувачу в задоволенні скарги в цій частині.

Керуючись статтями 99, 101, 103 - 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2017 року у справі №906/191/17- задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2017 року у справі №906/191/17 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким скаргу заступника прокурора Житомирської області на дії та рішення державного виконавця №05/1-885 вих.17 від 14 липня 2017 року задоволити частково.

4. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23 червня 2017 року по виконанню наказу суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року.

5. Скасувати повідомлення головного державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23 червня 2017 року по виконанню наказу суду №906/191/17 від 09 червня 2017 року.

6. В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Розізнана І.В.