ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2017 р.Справа № 916/4595/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГЛАВБУД ПЛЮС";

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп"

про визнання недійсним правочину

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: - ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп" про визнання недійсним з моменту укладання правочин, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрграніт груп», в рамках якого ТОВ «ГЛАВБУД-ПЛЮС» згідно рахунку № 490 від 25.11.14 р., перерахувало 25.11.14 р. ТОВ «Укрграніт груп» 248965 грн.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просив визнати недійсним з моменту укладання договір поставки від 25 листопада 2014 року №64-УГГ укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрграніт груп».

Постановою Вищого господарського суду України від 30 серпня 2016 року - рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року скасовано, а справу №916/4595/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 14 вересня 2016 року № 828 було призначено повторний автоматичний розподіл справи, за наслідками якого розгляд справи доручено судді Гуляк Г.І.

Ухвалою суду від 15 вересня 2016 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.11.2016 року зупинено провадження у даній справі до вирішення спору у справі Одеського окружного адміністративну суду № 815/3490/16.

03.01.2017 року до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2017 р. було поновлено провадження у справі та розгляд справи призначений на 02.10.2017 р.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, в судове засідання не зявився, проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.10.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

Позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС», , засновано 16.04.2002 року та зареєстровано Жовтневою районною адміністрацією м. Одеси за реєстраційним номером 0021379.

Учасниками ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з рівними частками - по 50 % у статутному капіталі. Директором ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» з правом підпису фінансових та первинних документів є ОСОБА_5 на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 3 від 01 червня 2007 року та наказу № 16_07/О від 01.06.2007 р.

Учасником ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» ОСОБА_3 04.11.2014 року до Малиновського районного суду м. Одеси була подана позовна заява до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Гепард», третя особа ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 з посади директора та усунення перешкод у користуванні майном.

Позов ОСОБА_3 зводився до наступних вимог: звільнити ОСОБА_5 з посади директора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС»; виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_5 в графі «ПІБ керівника юридичної особи» та в графі «прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС»; заборонити ТОВ "Охоронне агентство "ГЕПАРД", ОСОБА_5 та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії щодо недопущення ОСОБА_3 до нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Остапа Вишні, буд. 1, що належать ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» та усунути перешкоди ОСОБА_3 стосовно недопущення ТОВ "Охоронне агентство "ГЕПАРД", ОСОБА_5 та будь-яким іншими юридичними та фізичними особами до нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Остапа Вишні, буд. 1, що належать ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС».

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Жуган Л.В. 05.11.2014 року в рамках зазначеної цивільній справи № 521/19272/14-ц постановила завідомо неправосудну ухвалу, якою, не сповіщаючи ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС», ОСОБА_5 та інших учасників, заяву ОСОБА_3 про забезпечення вказаного вище позову задовольнила, а саме:

- відсторонила ОСОБА_5 з посади директора ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» з 05 листопада 2014 року;

- призначила ОСОБА_3 виконуючим обов'язки директора ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» з 05 листопада 2014 року до набрання рішенням по даній справі законної сили;

- зобов'язала державного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_5 в графі «ПІБ керівника юридичної особи» та в графі «прізвище, ім'я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» (), з 05 листопада 2014 року;

- зобов'язала державного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції включити в Єдиний державний реєстр юридичних га фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) в графу «ПІБ керівника юридичної особи» та в графу «прізвище, ім'я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» (код 31997824) з 05 листопада 2014 року;

- заборонила ТОВ "Охоронне агентство "ГЕПАРД" (код 34996116), місцезнаходження: м, ОСОБА_6, вул. Гоголя, буд. 22, ОСОБА_5 (код НОМЕР_2), та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії щодо недопущення ОСОБА_3 до нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, ОСОБА_7. буд, 1, що належать ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» (код 31997824);

- зобов'язала ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 статут та печатки ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС»;

- уповноважила ОСОБА_3 або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Вказану ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси іншим учасником ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» ОСОБА_4 оскаржено до суду апеляційної інстанції. За наслідками апеляційного перегляду ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 року скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року. Дана ухвала апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення.

Апеляційним судом Одеської області в ухвалі від 03.12.2014 року встановлено, що суд першої інстанції, на порушення вимог статей 151-153 ЦПК України, задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та постановляючи відповідну ухвалу про забезпечення позову, діяв всупереч законодавству та перевищив свої повноваження.

Однак, на підставі незаконної ухвали судді Жуган Л.В. від 05.11.2014 року, Відділом Реєстраційної служби міського управлінні юстиції 06.11.2014 року в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців був включений запис про ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) в графу «ПІБ керівника юридичної особи» товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС».

Використовуючи завідомо неправосудну ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси та протиправно діючи від імені ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» ОСОБА_3, як зазначено вище, злочинно уклав правочини з відчуження нерухомого майна підприємства, розташованого по вул. О. Вишні, 1 в м. Одесі, яке складає основні засоби останнього.

21 листопада 2014 року ОСОБА_3, діючи від імені товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС», в якості виконуючого обовязки директора, уклав три договори купівлі-продажу нерухомого майна з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Вказані правочини посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровані в реєстрі відповідно за №№ 1478, 1473 та 1468.

За умовами зазначених договорів купівлі-продажу від 21.11.2014 року, ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» передало у спільну часткову власність відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 основні засоби підприємства у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 3 807,6 кв.м., які складаються в цілому з літ.: «А», «Е», «И», № 1 склади, літ. «М» - майстерні, літ. «О», «О-1» - лабораторія, адмінбудівля, літ. «П» - вагова, літ. «Л» - пропускна, літ. «Т» - котельна, літ. «У» - сушарка, літ. «Ч» - трансформатор, літ. « 9Х» - службове, літ. «Р» - вежа, літ. «Я» - камера, № 10 насосна, літ. «С» - приймальна вежа, що знаходяться по вул. Остапа Вишні, 1 в м. Одесі.

Зазначені договори купівлі-продажу та іпотеки нерухомого майна, були оскаржені ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2016 р. по справі №521/22624/14-ц були визнані недійсними.

На думку позивача, в подальшому, грошові кошти з оплати за вказаними вище договорами купівлі-продажу від 21.11.2014 року, які надходили на банківський рахунок ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС», були поспішно та штучно, з метою виведення з рахунків підприємства, за розпорядженнями незаконно проголошеного виконуючим обовязки директора товариства ОСОБА_3, перераховані третім особам в оплату нібито наданих ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» товарів та послуг.

Зокрема, 24.11.14 року між ТОВ «ГЛАВБУД ПЛЮС» в особі ОСОБА_3 і ТОВ «Укрграніт груп» укладено правочин, в рамках якого, згідно виставленого відповідачем рахунку, з розрахункового рахунку товариства перераховано кошти на загальну суму 248965 грн. на користь відповідача за поставку товару.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3, при укладанні спірного правочину, діючи на підставі незаконної ухвали суду в якості виконуючого обовязки директора ТОВ "Главбуд Плюс" не мав на це відповідних повноважень , передбачених Статутом товариства. ОСОБА_3 діяв всупереч інтересів ТОВ "Главбуд Плюс", без волевиявлення останнього на укладання спірного договору, недобросовісно та в порушення законодавства, а відтак не мав належного обсягу цивільної дієздатності, а перерахування за договором поставки коштів у сумі 248965 грн. за начебто поставлену будівельну продукцію відбулося поза волею власника - ТОВ "Главбуд Плюс".

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати недійсним з моменту укладання договір поставки від 25 листопада 2014 року №64-УГГ укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрграніт груп».

В своєму відзиві на позов відповідач зазначав, що укладаючи договір поставки з позивачем, відповідач не знав про існування обмежень повноважень щодо підписання договору з боку позивача в особі ОСОБА_3, та той факт, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців директором ТОВ "Главбуд Плюс" був ОСОБА_3 та просив суд відмовити в позові у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Передаючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції, у своїй постанові від 30.08.2016 року, зазначив, що відповідно до статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс (пункт 9.4) призначення та звільнення з посади директора належить до компетенції зборів учасників товариства а рішення про призначення ОСОБА_3 директором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності „Главбуд Плюс збори учасників не приймали. Такої підстави для призначення або звільнення директора товариства, як ухвала суду, ні статутом, ні законом не передбачено.

В матеріалах справи, згідно витягу з ЄДР, який знаходиться в матеріалах справи, станом на 21.11.2014 р. керівником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності „Главбуд Плюс значиться ОСОБА_5.

Проте, вказане було залишено судами попередніх інстанцій поза увагою, відповідні обставини справи стосовно укладення оспорюваного договору особою, яка не мала належного обсягу цивільної дієздатності, чи навпаки, в розумінні приписів частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України встановлені не були.

Судова колегія касаційної інстанції також зазначила, що вчинення дій з перевищенням повноважень та вчинення дій без повноважень є різними за своєю правовою природою.

Відповідно до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, положеннями статей 202, 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 вказаного кодексу закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 92, абзацу 2 частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є визнання недійсним з моменту укладення договору поставки №64-УГГ від 25.11.2014 р., з підстав укладання його особою, яка не мала належного обсягу цивільної дієздатності, діяла усупереч інтересам товариства, на підставі частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин, що зазначено в абзаці 4 підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2014 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп" було укладено договір поставки № 64-УГГ.

З матеріалів справи видно, що вказаний договір від імені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" було підписано директором ОСОБА_3, з боку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрграніт Груп" директором ОСОБА_11 Вказаний договір скріплено печатками обох ОСОБА_1.

За приписами частин 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що органи юридичної особи створюються в порядку, що визначається законом та установчими документами. Посадова особа, що є органом юридичної особи, не має право надавати повноваження органу юридичної особи іншим працівникам юридичної особи або її учасникам.

Таке право мають тільки загальні збори учасників (членів) чи засновник юридичної особи і тільки шляхом внесення змін до установчих документів юридичної особи та державної реєстрації таких змін.

Випадки тимчасового, в тому числі і на декілька днів, покладення на фізичну особу обов'язків органу юридичної особи повинні бути передбачені установчими документами шляхом встановлення порядку призначення фізичної особи тимчасово виконуючою обов'язки органа юридичної особи.

Відповідно до п. 9.4. Статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс до компетенції зборів учасників належить зокрема призначення та звільнення з посади директора.

В матеріалах справи міститься Протокол загальних зборів учасників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Главбуд Плюс від 01.06.2007 року №3 яким було призначено на посаду директора товариства ОСОБА_5 На підставі протоколу від 01.06.2007 року №3 видано наказ від 01.06.2007 року №16_07/О, відповідно до якого ОСОБА_5 приступив до виконання обовязків директора товариства з правом підпису фінансових та первинних документів.

Витяг з ЄДР також свідчить про те, що ОСОБА_5 є керівником ТОВ «Главбуд плюс».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р. в рамках цивільної справи (суддя Жуган Л.В.), було задоволено заяву ОСОБА_3, а саме: відсторонено ОСОБА_5 з посади директора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р. до набрання рішенням по даній справі законної сили; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_3 в графі ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції включити в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_3 в графу ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязала ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 статут та печатки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс; уповноважила ОСОБА_3 або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи виконання ухвали суду.

Посилання відповідача на те, що станом на день підписання спірного договору директором ТОВ Главбуд Плюс в ЄДР був ОСОБА_3 судом до уваги не приймається, оскільки відомості щодо директора ОСОБА_3 були внесені до ЄДР на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р., яка була скасована судом апеляційної інстанції.

Також судом не приймається до уваги посилання відповідача на ст. 92 ЦК України та п.3.3 постанови Пленуму ВГСУ України №11 від 29 травня 2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», оскільки ОСОБА_3 діяв взагалі без повноважень, а не з обмеженням або перевищенням прав, оскільки представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У даному випадку відсутні такі підстави як договір та закон, будь які рішення з приводу зміни або призначення директора, загальні збори ТОВ «Главбуд плюс» (як це передбачено статутом підприємства) також не приймали.

Крім того суд зазначає, що такої підстави для призначення або звільнення директора товариства, як ухвала суду, ані статутом, ані законом не передбачено.

Вищевказану ухвалу, за наслідком апеляційного перегляду було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р.

Апеляційним судом Одеської області в ухвалі від 03.12.2014 р. було зазначено, що заходи забезпечення позову, які застосовувались судом першої інстанції, суперечать правовій природі забезпечення та меті його застосування, адже мета застосування заходів забезпечення позову полягає саме в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказав, що задовольняючи заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову, районний суд обрав заходи забезпечення, які не перебувають в необхідному (обовязковому) правовому звязку із позовними вимогами, а вирішив спір по суті у спосіб, непередбачений процесуальним законом.

Крім того в матеріалах справи містяться також спеціальні витяги з ЄДР, у яких станом на 21.11.2014 р. та 25.11.2014 р. керівником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс значиться ОСОБА_5

Зі змісту договору вбачається, що договір укладено ТОВ "Главбуд Плюс" в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту, що також свідчить про те, що договір підписаний особою, не уповноваженою на це її установчими документами.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі не беруться до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього обєднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

ОСОБА_3 не мав повноважень на укладення оспорюваного договору, оскільки зборами учасників ТОВ "Главбуд Плюс" питання щодо його призначення на посаду директора не вирішувалося, ухвала суду про забезпечення позову від 05.11.2014 р., якою було призначено ОСОБА_3 виконуючим обов'язки директора товариства з 05.11.2014 р., була скасована вищестоящими судовими інстанціями як незаконна, а відтак не може бути підставою для такого призначення, інші законні підстави були відсутні.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛАВБУД ПЛЮС".

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.

Керуючись ст.ст.32,33,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним з моменту укладання договір поставки від 25 листопада 2014 року №64-УГГ укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрграніт груп» ().

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрграніт груп» (65121, м.Одеса, проспект Маршала Жукова, 4/Д, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВБУД ПЛЮС» (65082, АДРЕСА_1, ) 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.) судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 06 жовтня 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк