Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" жовтня 2017 р. Справа № 906/715/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- адвокат, угода про надання правової допомоги від 01.08.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №70 від 14.07.2017

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Селянського (Фермерського) господарства "Раставиця"

до Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області

про визнання поновленим договір оренди землі №51 від 19.06.2007 строком на 7 років з 20.06.2017 по 20.06.2024, визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007 з врахуванням всіх змін та доповнень

Позивачем пред'явлено позов до Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області про визнання поновленим договору оренди землі №51 від 19.06.2007 строком на 7 років з 20.06.2017 по 20.06.2024, укладеного 19.06.2007 року між СФГ "Раставиця" та Попільнянською РДА, зареєстрованого у Попільнянському центрі ДЗК Житомирської області 19.06.2007 за №70 та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007, в редакції запропонованій СФГ "Раставиця" з врахуванням всіх змін та доповнень, в тому числі щодо строку дії та розміру орендної плати.

Представник позивача в засіданні суду подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить прийняти до розгляду спір в частині п.3 позовної заяви, а саме визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007 з врахуванням всіх змін та доповнень, в тому числі щодо строку дії договору та розміру орендної плати. Також надала пояснення стосовно обраного способу захисту.

Враховуючи передбачене ст.22 ГПК України право позивача на зменшення розміру позовних вимог, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів, приймається господарським судом та ухвалюється вважати заявленим до розгляду спір про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007 з врахуванням всіх змін та доповнень.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала. Зазначила, що СФГ "Раставиця" дотримано порядок укладення додаткової угоди до договору оренди землі №51 від 19.06.2007, визначеного положеннями ст.33 Закону України "Про оренду землі". Крім того, позивач як орендар протягом терміну оренди належним чином виконував договірні зобов'язання в частині внесення орендної плати та цільового використання землі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, хоч СФГ "Раставиця" завчасно звернулося з проханням про поновлення договору оренди земельної ділянки, але у порушення вимог ЗК України, ЦК України та ЗУ "Про оренду землі". Під час процедури пролонгації позивач допустив ряд суттєвих помилок та недоліків. Також позивачем була порушена істотна умова договору - строк. Так як СФГ "Раставиця" та ГУ Держгеокадастру не було досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося. А тому договір оренди №51 від 19.06.2007, втратив чинність у зв'язку зі спливом строку його дії, тобто 19.06.2017.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2007 між Попільнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Раставиця" (орендар, позивач) укладено договір оренди землі №51 (а.с. 25-26), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Паволоцької сільської ради (п.1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 33,0003 га, в тому числі земель сільськогосподарського призначення 33,0003 га, з земель запасу Паволоцької сільської ради (п. 2 договору).

На земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна та інші об'єкти інфраструктури (п. 3 договору).

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 394053 грн.

Пунктами 9-13 договору №51 визначено порядок та строки сплати орендної плати.

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції; цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення. Умови збереження стану об'єкта оренди: дотримуватись вимог протиерозійної організації території (п.п.15-17 договору).

Відповідно до п.20 даного договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

У п.п.28-31 договору визначено права та обов'язки сторін.

Згідно п.36 зазначеного договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п.37 договору).

У п.38 договору сторони також погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. (п.39 договору).

Пунктом 8 вказаного договору сторони погодили, що договір укладено на 10 років.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 договору).

Згідно з відміткою договір зареєстрований у Попільнянському центрі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.06.2007 за №70.

12.02.2007 орендодавець передав земельну ділянку орендарю, що підтверджується актом прийманням-передачі земельної ділянки (а.с. 32).

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.12012, відповідно до якого райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вказані повноваження передано до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Тому, враховуючи що строк дії договору оренди землі спливав та маючи намір продовжити його дію, позивач 17.03.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (відповідач) з письмовим проханням про продовження дії договору оренди землі №51 від 19.06.2007. (а.с.40-42).

У своїй відповіді від 13.04.2017 ГУ Держгеокадастру відмовило через не засвідчені копій документів, які долучені до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі (а.с.43).

21.04.2017 позивач звернувся до відповідача з листом про поновлення договору оренди землі, а також надав відповідачеві проект додаткової угоди до договору оренди (а.с.44).

ГУ Держгеокадастру повідомило листом від 19.05.2017, що при вивченні проекту додаткової угоди до договору оренди землі №51 від 19.06.2007 встановлено, що СФГ "Раставиця" пропонує поновити термін дії договору на 20 років. Проте при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. З метою раціонального використання та охорони земель, уникнення надання переваг одному орендарю перед іншими в частині встановленого строку дії договору оренди земельної ділянки, вказаний державний орган як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності запропонував поновити договір строком на 7 років (а.с. 45).

24.06.2017 СФГ "Раставиця" прийняло пропозицію щодо внесення змін до проекту додаткової угоди та погодилося із запропонованим строком договору, що становить сім років (а.с. 46).

Листом від 16.06.2017 ГУ Держгеокадастру рекомендувало визначити розмір орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки (а.с. 48).

06.07.2017 позивач з метою узгодження істотних умов договору оренди погодився з рекомендаціями державного органу та повторно направив проект додаткової угоди з проханням підписати її (а.с.50).

ГУ Держгеокадастру розглянуто вказане звернення та зазначено, що при перегляді умов договору досягти домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов до договору, до закінчення його строку дії не вдалося. В даному випадку переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося, а тому правові підстави для підписання додаткової угоди відсутні (а.с 52).

Вважаючи відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у поновленні договору оренди землі безпідставною, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №51 від 19.06.2007.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до пункту а) ч.1 ст.17 ЗК України (у редакції, чинній на час укладення договору оренди земельної ділянки №51 від 19.06.2007) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин.

Відповідно до п.є-1) ст.15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

За змістом ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (скорочено - Держгеокадастру), реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Згідно п.5 і п.6 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Пунктом 1 цього Положення визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.7 даного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, п.1 Положення про Головне Управління Держгеокадастру у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016, визначено, що Головне Управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру України та йому підпорядковане.

Згідно п.3 вказаного Положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру України на території Житомирської області.

Зокрема, підпунктом 13 пункту 4 Положення передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Житомирської області.

Таким чином, враховуючи той факт, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі №51 від 19.06.2007, належить до земель державної форми власності та є землею сільськогосподарського призначення, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.12.2016 (а.с. 93-94), її розпорядником є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області. Тому, позивач правомірно звернувся до вказаного органу з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі №51 від 19.06.2007.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України (у редакції, чинній на час укладення договору оренди земельної ділянки)).

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Так між Попільнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Раставиця" (орендар, позивач) укладено договір оренди землі №51 від 19.06.2007, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Паволоцької сільської ради. У п.8 сторони погодили, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що вона фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі: перший випадок передбачений частинами 1 - 5 цієї статті щодо порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк; частиною 6 цієї статті передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ці два випадки поновлення договору оренди землі на новий строк застосовуються самостійно у залежності від конкретних обставин.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі №6-2027цс15, постанова від 13.04.2016).

СФГ "Раставиця" неодноразово зверталося до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заявою про поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007, і щоразу отримувало відмову через неузгодженість умов договору, що призвело до затягування процедури укладання додаткової угоди.

Однак суд вважає, що у позивача виникло переважне право на поновлення договору оренди землі №51 від 19.06.2007., оскільки він до закінчення строку дії договору, у встановлений законом термін, повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; прийняв пропозиції орендодавця щодо строку дії договору та орендної плати.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо вказаних обставин також не заперечувала.

Як вище зазначено, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Проте угода не була укладена у визначений законом термін саме через зволікання відповідача.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у розмірі 1600,00 грн.

При вирішенні питання розподілу судового збору судом враховуються вимоги п. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", в якій вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Однак, враховуючи, що порядок повернення сум судового збору, визначений у ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає обовязкову наявність клопотання особи, яка має право на повернення сум сплаченого до Державного бюджету України судового збору, а тому суд позбавлений права вирішення цього питання без відповідного клопотання сторони.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Довженка, 45; ) та Селянським (фермерським) господарством "Раставиця" (13545, Житомирська область, Попільнянський район, с. Паволоч, вул. Завалля І частина, 19, ) додаткову угоду до договору оренди землі №51 від 19.06.2007, який зареєстровано у Попільнянському центрі ДЗК 19.06.2007 за №70, у наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди землі №51 від 19 червня 2007 року, зареєстрованого у Попільнянському центрі ДЗК 19.06.2007 за №70

м.Житомир "___" _________ 2017 року

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, в особі _______________, що діє на підставі __________________, з однієї сторони, та

Орендар: Селянське (фермерське) господарство "Раставиця", в особі голови ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту господарства, з іншої сторони, керуючись ст. 33 Закону України Про оренду землі,

уклали дану Додаткову угоду про наступне:

Сторони прийшли до взаємної згоди замінити Орендодавця - Попільнянську районну державну адміністрацію Житомирської області на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та поновити термін дії договору оренди землі №51, укладеного 19 червня 2007 року між Селянським (фермерським) господарством "Раставиця" та Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області, який зареєстровано 19 червня 2007 року у Попільнянському центрі ДЗК 19.06.2007 за №70, на нижче наведених умовах:

1) Поновити строк дії договору оренди землі №51 від 19.06.2007, який зареєстровано у Попільнянському центрі ДЗК 19.06.2007 за №70, терміном на 7 (сім) років.

2) Пункт 1 договору доповнити абзацом наступного змісту: Кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:0226.

3) Орендна плата вноситься щорічно орендарем у грошовій формі у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка на момент укладання даної додаткової угоди становить 1029275 грн (один мільйон двадцять дев'ять тисяч двісті сімдесят п'ять гривень) в термін до 31 грудня поточного року.

4) Замінити у всіх частинах і пунктах означення органу державної влади, яким виступає орендодавцем з Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у зв'язку з переходом повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або користування згідно з ст. 122 Земельного кодексу України.

5) Всі умови договору оренди №51 від 19.06.2007, не визначені вказаною додатковою угодою, залишаються незмінними.

6) Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі №51 від 19.06.2007, який зареєстровано у Попільнянському центрі ДЗК 19.06.2007 за №70.

7) Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - для органу державної реєстрації.

8) Реквізити та підписи сторін:

Орендар: Селянське (фермерське) господарство "Раставиця", 13545, Житомирська область, Попільнянський район, с. Паволоч, вул. Завалля І частина, 19,

________________

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, 10002, м.Житомир, вул. Довженка, 45,

________________"

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, (10002, м. Житомир, вул. Довженка, 45; )

на користь Селянського (фермерського) господарства "Раставиця" (13545, Житомирська область, Попільнянський район, с. Паволоч, вул. Завалля І частина, 19, )

- 1600,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.10.17

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3- сторонам (рек)