ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р.Справа № 922/2892/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт.Ратне Волинської області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.Васищеве Харківської області
про стягнення 74550,73грн.
за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 02.06.2017

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач) про стягнення 74550,73грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №П-047/17 від 09.11.2016 (фактично - від 04.04.2017) та заявкою на перевезення вантажу №1 від 04.04.2017 в частині оплати наданих послуг перевезення вантажу.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Також, 05.10.2017 від позивача надійшли витребувані судом документи та пояснення.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем пакету документів, що є підставою для сплати перевізнику грошових коштів згідно договору перевезення (п.4.3. Договору перевезення). В описі вкладення, що наданий суду, не зазначено, що відповідачу було надіслано саме оригінали документів та не вказано про надіслання податкової накладної, оригінал якої згідно Договору перевезення також має направлятися позивачу. Крім того, відповідач повідомив, що він має намір подати зустрічний позов про визнання договору перевезення недійсним. Не погодився з вимогами про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано жодного документу, в якому містилося б обґрунтування витрат часу на представництво інтересів позивача. Відповідних квитанцій або документів, що підтверджують здійснення позивачем оплати надання правових послуг, на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу позивачем також не надано.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві, а також просив відкласти судове засідання, з метою надання позивачу часу ознайомитися з відзивом відповідача, а також надання відповідачу часу для підготовки та подачі до суду зустрічного позову про визнання договору перевезення недійсним.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхиляється судом, оскільки відповідач не був позбавлений можливості реалізувати своє право на подання зустрічного позову до початку розгляду справи по суті (статті 60 ГПК України). Між тим, суд перейшов до розгляду справи по суті в судовому засіданні 19.09.2017, що підтверджується протоколом судового засідання від 19.09.2017.

Суд також зазначає, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визнання договору перевезення недійсним у загальному порядку.

Щодо доводів відповідача про надання позивачу можливості ознайомитися з відзивом на позов суд зазначає, що в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутністю. До того ж, під час розгляду справи позивачем надані суду пояснення щодо доводів, які висловлювалися представником відповідача у судовому засіданні 19.09.2017 та потім були відображені у відзиві на позовну заяву.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника відповідача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

04 квітня 2017 року між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як експедитором, укладено Договір №П-047/17 про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом (далі за текстом - Договір), предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при плануванні, взаєморозрахунках та здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом територією України, а також країн СНД та Європи.

Відповідно до п.1.2 Договору перевізник, на підставі письмових заявок експедитора, виконує транспортне перевезення вантажу, шляхом залучення транспортних засобів, що належать перевізнику, згідно з умовами цього договору та заявок.

Відповідно до п. 3.1.10 Договору перевізник зобовязаний відправити поштою рекомендованим листом на адресу експедитора оригінали акту виконаних робіт, податкової накладної, накладної (CMR або ТТН) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та інших документів, передбачених заявкою протягом 5-ти робочих днів з моменту закінчення рейсу.

Відповідно до п. 4.3. наведеного Договору, оплата здійснюється протягом 7 банківських днів з моменту отримання від перевізника оригіналів документів: акта виконаних робіт, податкової накладної, накладної CMR та інших документів передбачених заявкою.

04 квітня 2017 року на адресу перевізника, електронною поштою, надійшла Заявка на перевезення вантажу №1 (далі за текстом - Заявка), за умовами якої перевізником мало бути здійснене перевезення вантажу за маршрутом: 40132, (Італія) - м. Київ (Україна).

Сторонами узгоджено дату та час завантаження вантажу (06.04.2017) та дату доставки вантажу (10-11.04.2017).

Вартість послуг перевезення складає 2600,00євро за курсом НБУ на день подачі документів до митних органів України, яка оплачується у безготівковій формі протягом 5-7 днів після отримання оригіналів документів.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR А№0011552.

25 травня 2017 року позивач для здійснення оплати послуг перевезення направив відповідачу наступні документи: заявку на перевезення вантажу, договір про організацію перевезення вантажу, рахунок-фактуру, акт здачі-прийняття послуг, накладну CMR, копію свідоцтва про реєстрацію ФОП, копію свідоцтва про сплату єдиного податку, що підтверджується поштовим фіскальним чеком №040 від 25.05.2017 та описом вкладення від 25.05.2017.

Відповідно до відомостей на інтернет-сайті УДППЗ "Укрпошта" відправлення за №040 вручено адресату 31.05.2017.

Згідно положень пункту 4.3 Договору та умов Заявки відповідач мав оплатити вартість послуг перевезення протягом 7 днів з дати отримання оригіналів документів, тобто не пізніше 07.06.2017, включно, однак свій обов'язок не виконав.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом , в якому він просить стягнути з відповідача на свою користь 74550,73грн. основного боргу та судові витрати, що складаються з 1600,00грн. судового збору та 7400,00грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 статті 639 ЦУК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Узгоджений сторонами Договір є договором перевезення вантажу.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором та Заявкою щодо надання послуг перевезення, що підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR А№0011552.

Згідно статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Сторонами в Заявці встановлено інший порядок такого визначення, а саме: використовується курс до гривні, встановлений НБУ на дату подання документів до митних органів, а це згідно графи 19 CMR А№0011552 - 10.04.2017. Оскільки курс НБУ на вказану дату складав 28,673357грн., вартість послуг перевезення (еквівалент 2600євро) дорівнює 74550,73грн.

Також судом встановлено факт направлення позивачем відповідачу 25.05.2017 та отримання останнім 31.05.2017 оригіналів документів, які згідно пункту 3.1.10, 4.3 Договору є підставою для оплати послуг перевезення.

Відповідач мав оплатити надані послуги перевезення вантажу у встановлений пунктом 4.3 Договору 7денний строк, тобто не пізніше 07.06.2017, включно.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не заперечуючи самого факту надання позивачем послуг перевезення на суму 74550,73грн., вважає, що строк їх оплати не настав, оскільки позивач не направив йому оригінали всіх документів, передбачених пунктом 4.3 Договору.

Суд вважає дані твердження необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наданими позивачем поштовим фіскальним чеком №040 від 25.05.2017 та описом вкладення від 25.05.2017, а також інформацією з інтернет-сайті УДППЗ "Укрпошта". При цьому, в описі вкладення позивачем вказано, що відповідачу в копіях направлені лише свідоцтво про реєстрацію ФОП та свідоцтво про сплату єдиного податку.

Суд також враховує пояснення позивача щодо ненаправлення відповідачу податкової накладної. Так, позивач вказує, що він не наділений правом виписувати податкові накладні, адже є платником Єдиного податку 3-ї групи за ставкою 5%, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії А№279941. Так само, відповідач не має права на отримання податкових накладних, адже не є платником ПДВ, а сплачує єдиний податок за ставкою 5%, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії Б№031947. Відповідно до п.201.8. Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надасться виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Ст.183 Податкового кодексу України відноситься до Розділу V. ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ. Ні позивач, ні відповідач не відповідають вимогам ст. 183 Податкового кодексу України, так як не подали заяви про реєстрацію платниками ПДВ, а навпаки зареєстровані платниками Єдиного податку. Щодо умов Договору про направлення податкової накладної, то вони носять загальний характер і стосується, виключно, платників ПДВ та не можуть бути застосовані до платників єдиного податку, яким є сторони спору. Податкова накладна, виписана платниками податку, що перебувають на спрощеній системі оподаткування, буде юридично нікчемним документом, який не породжуватиме будь-які правові наслідки для сторін Договору.

Посилання відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 31.07.2017 у справі №922/1682/17 судом відхиляються, оскільки підставою відмови у задоволенні позову у справі №922/1682/17 стало те, що позивач, використовуючи наявні, у нього та той час докази не довів, що на адресу відповідача були направлені документи на оплату. Фактично суд встановив, що зобов'язання позивача по направленню документів на оплату перед відповідачем не виконані. На момент подання позову у справі №922/2892/17, позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем, направивши на його адресу усі необхідні для оплати документи. Виконавши свої зобов'язання по направленню документів у повному обсязі, позивач фактично заявив нові підстави позовних вимог, пов'язані з повним виконанням свого зобов'язання по направленню документів на оплату на юридичну адресу відповідача. Фактично позивачем заявлено новий позов, який спричинений повним виконанням узятого на себе зобов'язання, яке не було виконане (як встановлено судом) при подачі позову у справі №922/1682/17. Аналізуючи рішення у справі №922/1682/17 можна стверджувати, що позов у вказаній справі був поданий передчасно.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 74550,73грн. основного боргу є такими, що відповідають обставинам справи та вимогам законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Згідно пункту 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Надані позивачем документи, а саме: договір доручення від 11.08.2017, укладений з адвокатом ОСОБА_4М, квитанція до прибуткового касового ордеру №04/08 від 22.08.2017 на суму 7400,00грн., акт приймання-передачі наданих послуг №4/08 від 22.08.2017 на суму 7400,00грн., копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008 адвоката ОСОБА_4, ордер серії ТР№029232 від 22.08.2017, свідчать про понесення позивачем витрат на послуги адвоката у розмірі 7400,00грн. Дані витрати згідно вимог статті 49 ГПК України також підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (62495, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (44100, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) 74550,73грн. основного боргу, 7400,00грн. витрат на правову допомогу адвоката, а також 1600,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 09.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_5