ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.2017 Справа № 904/7872/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпро

про стягнення 49 115,68 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Батова Р.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 18-95 від 26.12.2016

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 262 від 04.09.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення пені у розмірі 44 101,35 грн. та 3% річних у розмірі 5 014,33 грн., а всього 49 115, 68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 11-17/09 від 23.12.2016, в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 порушено провадження у справі № 904/7872/17, розгляд справи призначений на 05.10.2017.

04.10.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

05.10.2017 повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги визнав частково та просив суд зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача.

У судовому засіданні 05.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки №11-17/09 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого з метою здійснення господарської діяльності покупець зобов'язується прийняти і сплатити, а постачальник поставити продукцію виробництва Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (далі товар).

Згідно з умовами п. 2.1 Договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе всі збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов'язані з поставкою товару.

Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в цей договір. Формування ціни на товар, що підлягає поставці згідно з умовами специфікації, відбувається на підставі даних міжнародного журналу "CRU Bulk Ferroalloy Monitor". Основою для формування ціни є ціна в доларах США (WЕ spot доларів за базову тонну) за місяць, що передує відвантаженню.

Умови поставки врегульовано сторонами у розділі 6 Договору.

Поставка та ціна товару за договором проводиться на умовах СРТ, залізнична станція - Нижньодніпровськ, Придніпровський з/д, (згідно з умовами "Інкотермс-2000").

Вантажоодержувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", 49051, м. Дніпро, вул. Винокурова, 4.

Станція призначення: ст. Нижньодніпровськ, Придніпровській з/д, код станції - 450605. Код ТОВ "Металургійний завод "Дніпросталь" ж.д. 6439.

Датою поставки товару та моментом переходу права власності на товар, при поставці з.д. транспортом, вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції ОСОБА_3 Придніпровської з/д, згідно з пунктом 6.1.

Можлива поставка товару на умовах FСА, склад вантажовідправника, автотранспортом покупця (пункт 6.2 Договору).

При поставці товару автотранспортом, датою поставки вважається дата передачі товару покупцеві (найманому їм перевізнику) на складі вантажовідправника, зазначена у накладній на відпуск товару. Моментом переходу права власності на товар є дата поставки товару.

Терміни і обсяги поставки товару вказуються в щомісячних специфікаціях, які підписуються двома сторонами і є невід'ємною частиною договору.

Поставка товару здійснюється тільки після отримання письмової згоди покупця із зазначенням обсягів і термінів поставки згідно з графіком відвантаження (пункти 6.2.1-6.2.3 Договору).

04.01.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №1, відповідно до п. 2 якої, загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 11 441 059,70 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 2 288 211,94 грн., сума з ПДВ 13 729 271, 64 грн. Термін поставки січень 2017 року.

04.01.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №2, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 10 376 206,40 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 2 075 241,28 грн., сума з ПДВ 12 451 447,68 грн. Термін поставки січень 2017 року.

03.02.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №3, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 7 153 838,40 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 1 430 767,68 грн., сума з ПДВ 8 584 606,08 грн. Термін поставки лютий 2017 року.

03.02.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №4, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 7 822 527,30 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 1 654 505,46 грн., сума з ПДВ 9 387 032,76 грн. Термін поставки лютий 2017 року.

09.03.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №5, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 12 803 796,60 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 2 560 759,32 грн., сума з ПДВ 15 364 555,92 грн. Термін поставки березень 2017 року.

10.03.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №6, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 11 010 193,60 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 2 202 038,72 грн., сума з ПДВ 13 212 232,32 грн. Термін поставки березень 2017 року.

09.03.2017 до договору №11-17/09 від 23.12.2016 сторонами підписано Специфікацію №7, відповідно до п. 2 якої загальна вартість товару, що відвантажується по цій специфікації при базисі поставки СРТ - складає 12 803 796, 60 грн. без ПДВ (+/- 5%), ПДВ 2 560 759,32 грн., сума з ПДВ 15 364 555,92 грн. Термін поставки березень 2017 року.

Порядок проведення розрахунків врегульовано сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті України протягом 120 календарних днів від дати поставки товару (п. 5.1 Договору).

Покупець перераховує грошові кошти постачальнику за реквізитами, зазначеними у розділі 14. Часткова оплата рахунку не допускається (п. п. 5.2, 5.3 Договору).

Покупець гарантує постачальнику своєчасне здійснення оплати відповідно до графіка оплат та пункту 5.1. У разі прострочення оплати, постачальник залишає за собою право припинити відвантаження товару на адресу покупця до повного погашення заборгованості. При цьому штрафні санкції згідною з пунктом 8.7 по відношенню до постачальника не застосовуються (п. 5.4 Договору).

Позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки, додатками до яких є залізничні накладні (арк.с. 25-39).

Відповідач здійснив розрахунок за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями №3469 від 05.05.2017, №3493 від 10.05.2017, №3545 від 11.05.2017, №3633 від 13.05.2017, №3674 від 15.05.2017, №3743 від 16.05.2017, №3842 від 18.05.2017, №3917 від 19.05.2017, №3982 від 22.05.2017, №4291 від 29.05.2017, №4344 від 30.05.2017 (арк.с. 40-50).

Позивач посилається на обставини несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем товару, що є причиною виникнення спору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву частково погодився з заявленими позовними вимогами, зазначив, що основне зобов'язання щодо сплати грошових коштів за договором поставки виконане в повному обсязі, відсутні реальні збитки або упущена вигода. Відповідач звертає увагу, що прострочення виконання основного зобов'язання, яке мало місце в травні 2017 року, становило лише кілька днів, частина з яких припадала на вихідні дні. З огляду на викладене відповідач просив зменшити розмір пені, що підлягає стягненню за договором поставки №11-17/09 від 23.12.2016.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище залізничними накладними, є таким, що настав.

Зобов'язання з оплати поставленого товару виконані відповідачем у повному обсязі, що не заперечується позивачем та підтверджується платіжними дорученнями, оплата проводилась з порушенням строків, визначених у пункті 5.1 Договору, у зв'язку з чим позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню та 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 10.05.2017 по 29.05.2017 у сумі 5 014, 33 грн., розрахунок яких судом був перевірений та визнаний таким, що зроблений вірно, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 8.6 Договору у разі порушення покупцем термінів оплати за поставлений товар, передбачених п. 5.1 Договору, покупець сплачує постачальнику, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочення оплати.

На підставі пункту 8.6 Договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 44 101,35 грн. за загальний період з 10.05.2017 по 30.05.2017. При здійсненні розрахунку позивач допустив арифметичну помилку, у зв'язку з чим пеня за порушення строків оплати за поставлений товар складає 44 101,34 грн.

Викладене є підставою для задоволення позову частково.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (пені).

Господарський суд вважає за можливе на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50 % від належної до стягнення суми, що буде становити суму пені 22 050,67 грн. При прийнятті судом рішення щодо зменшення розміру пені, суд виходить з наступного:

По-перше, відповідач здійснив оплату основного боргу в повному обсязі.

По-друге, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов'язання по вищевказаному Договору.

По-третє, період прострочення виконання зобов'язання був незначним.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 231, 232, 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 48-49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, м. Дніпро, вул. Винокурова, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) 3% річних у розмірі 5 014,33 грн. (п'ять тисяч чотирнадцять грн. 33 коп.), пеню у розмірі 22 050,67 грн. (двадцять дві тисячі п'ятдесят грн. 67 коп.), витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.)

В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.10.2017

Суддя ОСОБА_4