ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.10.2017 Справа № 904/7260/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7260/17

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення шкоди у розмірі 178 650, 04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7260/17 (суддя Новікова Р.Г.) позовні вимоги про стягнення шкоди в розмірі 148 384, 06 грн. задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробничого підприємства "Кривбасвибухпром" шкоду, що заподіяна державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті засмічення земельних ресурсів, у розмірі 148 384, 06 грн., з яких:

- до спеціального фонду Державного бюджету України 44 691, 97 грн., внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень;

- до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 29 794, 64 грн., внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень;

- до спеціального фонду місцевого бюджету Металургійного (Дзержинського) району м. Кривого Рогу 74 486, 61 грн., внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами";

стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробничого підприємства "Кривбасвибухпром" на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області суму судового збору в розмірі 2 225, 76 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" подало апеляційну скаргу про скасування цього рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Подана апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

У даному випадку, рішення, що оскаржується, складено у повному обсязі відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 18.09.2017, отже останній день подачі апеляційної скарги 28.09.2017.

02.10.2017 року на виконання рішення у справі видано накази.

Апеляційна скарга на вказане рішення, згідно з штампом "Укрпошти" на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла на адресу господарського суду Дніпропетровської області, подана 02.10.2017, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого для її подання.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

До апеляційної скарги додане клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги. Клопотання мотивоване тими обставинами, що 11.09.2017 у судовому засіданні був присутній представник відповідача при оголошені вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення; повний текст рішення було складено 18.09.2017, а оприлюднено на офіційному сайті "Судова влада України" 21.09.2017. У зв'язку з неможливістю отримати особисто в канцелярії суду вказане рішення, відповідач скористався даними Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого 27.09.2017 отримав копію рішення в електронному вигляді. Відповідач посилається, що необхідною умовою здійснення стороною права на оскарження є її обізнаність зі змістом оскаржуваного рішення. Подача апеляційної скарги, яка відповідає зазначеним вимогам, неможлива без своєчасного одержання повного тексту рішення, тому відповідач вважає, що несвоєчасне одержання копії повного тексту рішення є поважною причиною пропуску строку для його апеляційного оскарження, адже перешкоди своєчасного подання апеляційної скарги у цьому випадку є об'єктивними та не залежать від волі відповідача.

Однак, враховуючи доводи відповідача, колегія суддів не вбачає поважності причини пропуску строку подання апеляційної скарги у зв'язку з наступним.

Законодавством встановлено обчислення строку для оскарження рішення суду з дня його підписання, а не отримання стороною.

У судовому засіданні 11.09.2017 при винесенні оскаржуваного рішення був присутній представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1, що підтверджується змістом протоколу судового засідання, рішення місцевого господарського суду від 11.09.2017, а також поясненнями самого відповідача.

З урахуванням наведеного, відповідач був обізнаний як про результати розгляду позовної заяви у справі, так і про винесення 11.09.2017 відповідного рішення по справі.

За приписами статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Отже, надіслання повного тексту рішення особам, які були присутні у судовому засіданні, не передбачено процесуальним законодавством. Водночас ці сторони (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК України знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень (п. 3.18. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про видачу/надіслання копії судового рішення відповідач до суду не звертався.

Відповідач зазначає, що з повним текстом судового рішення ознайомився лише 27.09.2017 з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, вказане рішення оприлюднено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 21.09.2017.

Поважності причин щодо неможливості своєчасного отримання у суді копії оскаржуваного рішення та, відповідно, своєчасного оскарження цього рішення, відповідач не наводить. У випадку наявності об'єктивних причин неможливості особистого отримання копії рішення відповідач не був позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про надіслання йому копії рішення поштою, чи своєчасно ознайомитися з повним текстом судового рішення на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, своєчасне отримання зазначеного рішення чи своєчасне ознайомлення з його змістом на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень залежало виключно від волевиявлення та дій відповідача.

Навіть за обставин ознайомлення з повним текстом рішення 27.09.2017 (тобто в межах встановленого строку для апеляційного оскарження), відповідач подав апеляційну скаргу поштою лише 02.10.2017, при цьому причин неможливості подання апеляційної скарги в межах строку 27 та 28 вересня відповідач не наводить.

Відтак, несвоєчасне оскарження рішення місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені відповідачем, не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Таким чином, оскільки відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які у даному випадку відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги, відповідно, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідачу.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Зважаючи на наведене вище, керуючись статтею 86, пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7260/17 та відмовити у поновленні пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7260/17 повернути апелянту.

Додаток: - апеляційна скарга № 2271/13 від 02.10.2017 з додатками всього на 6-ти аркушах, у тому числі платіжне доручення № НОМЕР_1 від 29.09.2017 про сплату судового збору; заява про поновлення строку на апеляційне оскарження № 2270/13 від 02.10.2017 з додатками всього на 12-ти аркушах; опис вкладення, конверт.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко