РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/10692/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Строй ЛТД"

про стягнення 504 572,64 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Песиголовець Я.О. за дов.

від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Строй ЛТД" про стягнення 504 572,64 грн. за договором № 31/01 від 31.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 відкладено розгляд справи до 12.09.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 12.09.2017 надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та заяву про уточнення позовних вимог, а саме :

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Строй ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" основну суму заборгованості в розмірі 425 377,75 грн. (чотириста двадцять п'ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 75 копійок, три процент річних у розмірі 12 712, 55грн. (дванадцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 55 копійок, інфляційні втрати у розмірі 58 089, 89 грн.(п'ятдесят вісім тисяч вісімдесят дев'ять) гривень 89 копійок, штрафні санкції у розмірі 4195, 51 грн. (чотири тисячі сто дев'яносто п'ять) гривень 51 копійка та витрат зі сплати судового збору у розмірі 7 568, 59 грн. (сім тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень 59 копійок.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З поданої заяви вбачається, що позивачем не змінено предмет позову, а зменшує та збільшує позовні вимоги, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 500 375,70 грн. заборгованоті.

Згідно з п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Відповідно до п. 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

З огляду на викладене та враховуючи зміст раніше пред'явлених вимог майнового характеру, слід вважати нову ціну позову в розмірі 500 375,70 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 відкладено розгляд справи на 26.09.2017, у зв'язку з тим, що представник відповідача в судове засідання не з'явився та не ознайомлений з поданою позивачем заявою про уточнення позовних вимог (зменшення + збільшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

На призначені судові засідання 25.07.2017р., 12.09.2017 та 26.09.2017р. представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 21.07.2017р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - позивач, породавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс строй ЛТД" (далі - відповідач, покупець) укладено договір №31/01 (далі - Договір), відповідно до п.п. 1.1.-1.2. якого, продавець зобов'язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором. Предметом цього договору є товар визначений у специфікації чи іншому документі за рішенням сторін, надалі - товар.

Доставка товару з гіпермаркету продавця здійснюється силами та за рахунок покупця. У випадку здійснення доставки товару силами та транспортом продавця, вартість доставки зазначається у розрахунково-платіжних документах продавця.

Згідно з п. 1.3. Договору, товар передається покупцю за адресою: м. Київ, вул. Кільцева 1-Б.

Відповідно до п. 2.2. Договору, ціна товару зазначається в накладних і встановлюється в національній валюті України.

Пунктом 3.1. Договору, оплата за товар здійснюється покупцем за визначеною в п. 2.2. цього Договору ціною та у строк, що не перевищує 10 (десяти) календарних днів від дати отримання товару покупця (дати вказаної у накладній) шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідного гіпермаркету продавця, що вказується у рахунку-фактурі.

Згідно з п. 3.2. Договору, сума можливої заборгованості згідно з цим Договором не повинна перевищувати 450 000,00 грн. У випадку перевищення зазначеної суми заборгованості покупця перед продавцем до покупця можуть бути застосовані санкції передбачені цим договором та чинним законодавством (відповідно пеня починає нараховуватися з дня перевищення зазначеної в цьому пункті суми).

Відповідно до п. 5.1. Договору, датою доставки і момент переходу до покупця права власності на товар за цим договором вважається дата передачі товару покупцеві або його перевізнику (дата вказана у накладній) і підписання сторонами відповідної накладної.

Товар вважається переданим продавцем і прийняти покупцем на підставі накладної, підписаної представниками сторін (п.5.2. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору та в межах дії договору, протягом лютого 2016 року - вересня 2016 року позивачем було поставлено товар на загальну суму 2 495 378,32 грн., що підтверджується видатковими накладними:

№ Рнк/02-0005296 від 12.02.2016 на суму 22 485,00 грн.

№ Рнк/02-0005297 від 12.02.2016 на суму 200 292,36 грн.

№ Рнк/02-0006774 від 22.02.2016 на суму 98 874,00 грн.

№ Рнк/02-0010502 від 24.02.2016 на суму 85 371,00 грн.

№ Рнк/02-0010803 від 26.02.2016 на суму 195 994,74 грн.

№ Рнк/02-0012207 від 05.03.2016 на суму 14 139,81 грн.

№ Рнк/02-0012208 від 05.03.2016 на суму 1 900,00 грн.

№ Рнк/02-0012209 від 05.03.2016 на суму 13 958,26 грн.

№ Рнк/02-0012962 від 12.03.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0013165 від 14.03.2016 на суму 4 696,50 грн.

№ Рнк/02-0013166 від 14.03.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0013247 від 15.03.2016 на суму 482 385,00 грн.

№ Рнк/02-0013583 від 16.03.2016 на суму 2 855,22 грн.

№ Рнк/02-0013585 від 16.03.2016 на суму 494,90 грн.

№ Рнк/02-0013586 від 16.03.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0015269 від 25.03.2016 на суму 36 486,00 грн.

№ Рнк/02-0015352 від 26.03.2016 на суму 6 998,32 грн.

№ Рнк/02-0015353 від 26.03.2016 на суму 1 030,00 грн.

№ Рнк/02-0015355 від 26.03.2016 на суму 202,98 грн.

№ Рнк/02-0016501 від 02.04.2016 на суму 15 624,64 грн.

№ Рнк/02-0016502 від 02.04.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0016503 від 02.04.2016 на суму 3 750,00 грн.

№ Рнк/02-0016893 від 05.04.2016 на суму 269 654,40 грн.

№ Рнк/02-0020018 від 21.04.2016 на суму 7 790,25 грн.

№ Рнк/02-0020019 від 21.04.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0027534 від 07.06.2016 на суму 194 715,18 грн.

№ Рнк/02-0035823 від 26.07.2016 на суму 115 350,00 грн.

№ Рнк/02-0038688 від 09.08.2016 на суму 253 620,24 грн.

№ Рнк/02-0039113 від 11.08.2016 на суму 24 581,76 грн.

№ Рнк/02-0041426 від 23.08.2016 на суму 151 626,72 грн.

№ Рнк/02-0041429 від 23.08.2016 на суму 20 830,14 грн.

№ Рнк/02-0042046 від 27.08.2016 на суму 4 863,30 грн.

№ Рнк/02-0042047 від 27.08.2016 на суму 400,00 грн.

№ Рнк/02-0044147 від 07.09.2016 на суму 262 407,60 грн. (оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Виходячи із дат придбання товарів за видатковими накладними (перша датується 12.02.2016, а остання датується 07.09.2016), строк здійснення оплати за усіма видатковими накладними закінчився 18.09.2016 включно.

У період з 22.02.2016 по 17.03.2017 включно покупець здійснив оплату за отримання товару на загальну суму 2 070 000,57 грн.

Спір у справі, як вбачається з позовної заяви, виник у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором №31/01 від 31.01.2016.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Строй ЛТД" заборгованості. За розрахунком Позивача (з врахуванням Заяви Позивача про зменшення+збільшення позовних вимог), сума заборгованості Відповідача 425 377,75 грн. основного боргу, 12 712,55 грн. 3% річних, 58 089,89 грн. інфляційних втрат, 4 195,51 грн. штрафних санкцій, за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором №31/01 від 31.01.2016.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі будівельних матеріалів Відповідачу, а також існування у останнього заборгованості за поставлену Продукцію в розмірі 425 377,75 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата товару здійснюється Покупцем у строк, що не перевищує 10 календарних днів від дати отримання ним товару (дати, вказаної у накладній), шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 3.1. Договору відповідач повинен був оплатити отриману Продукцію у строк, що перевищує 10 календарних днів від дати отримання ним товару (дати, вказаної у накладній), шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідач свого обов'язку зі сплати грошових коштів за поставлену Продукцію належним чином не виконав у зв'язку із чим заборгованість відповідача за поставлену Продукцію склала 425 377,75 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором №31/01 від 31.01.2016 в розмірі 425 377,75 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, позивач також нарахував відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 58 089,89 грн. за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 12 712,55 грн. за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку з відповідача підлягає стягненню 12 712,55 грн. 3% річних та 58 089,89 грн. інфляційних втрат, відповідно до ст. 625 ЦК України, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до Договору.

Згідно з п. 8.3. Договору, додатково за порушення зобов'язань згідно з пунктами 3.1 та 5.3. цього Договору враховуючи положення пункту 3.2. цього Договору покупець сплачує на користь продавця штрафні санкції у розмірі 1% від вартості товару.

Відповідно до п. 8.4. Договору сторони погодилися, що сума штрафних санкцій за даним договором не може перевищувати 5% від суми фактичної заборгованості.

Отже, порушення відповідачем строків оплати, передбачених п. 8.3. Договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки (штрафу та/або пені).

Суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу за порушення терміну оплати виконаних робіт повністю, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення.

Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення штрафу 1% від суми фактичної заборгованості повністю, визначеної позивачем саме в розмірі 4 195,51 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні довів суду, що його вимоги підлягають задоволенню повністю, в сумі 500 375,70 грн., з підстав вище зазначених.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Строй ЛТД" (03134, м.Київ, вул. Симиренка, будинок 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (02139, м.Київ, вул. Братиславська, будинок 11, ) 425 377 (чотириста двадцять п'ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 75 коп. основного боргу за несплачений товар, 12 712 (дванадцять тисяч сімсот дванадцять) грн. 55 коп. 3% річних, 58 089 (п'ятдесят вісім тисяч вісімдесят дев'ять) грн. 89 коп. інфляційних втрат, 4 195 (чотири тисячі сто дев'яносто п'ять) грн. 51 коп. штрафу та 7 568 (сім тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 59 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.10.2017

Суддя Борисенко І.І.