РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017Справа №910/13166/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13166/17

за позовом державного підприємства «Прозорро», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Електронна платформа України», м. Київ,

про стягнення 143 948,72 грн.,

за участю представників:

позивача - Токарчука А.О. (довіреність від 11.05.2017 №206/1355/03);

відповідача - не з'явився.

Державне підприємство «Прозорро» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Електронна платформа України» (далі - Товариство): 100 322,58 грн. основної заборгованості, яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 16.12.2016 №00000120/Г про надання доступу до модуля електронного аукціону та бази даних (далі - Договір); 3 065,65 грн. втрат від інфляції; 802,53 грн. 3% річних; 6 888,19 грн. пені; 8 032,26 грн. штрафу, а всього 119 111,21 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.08.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 29.08.2017.

Позивач 29.08.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Судове засідання призначене на 29.08.2017 не відбулося у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2017 розгляд справи призначено на 27.09.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.09.2017 розгляд справи відкладено на 03.10.2017 у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами документів, витребуваних ухвалами суду від 09.08.2017 і від 06.09.2017.

27.09.2017 Підприємство подало суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача: 120 322,58 грн. основної заборгованості; 3 272,43 грн. втрат від інфляції; 1 084,39 грн. 3% річних; 9 237,06 грн. пені; 10 032,26 грн. штрафу, а всього 143 948,72 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Перевіривши дотримання позивачем вимог статті 22 ГПК України, суд прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Позивач 03.10.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду від 06.09.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 03.10.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали господарського суду міста Києва від 09.08.2017, від 06.09.2017 і від 27.09.2017 було надіслано відповідачу на адресу (01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, прим. 1), зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал. До матеріалів справи долучено конверт повернення з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 03.10.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 Підприємством (адміністратор) і Товариством (оператор) укладено Договір, за умовами якого:

- база даних (БД) - це сукупність технічних та програмних засобів для збереження записів щодо здійснення процесів закупівель в ЕСЗ відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (розділ 1 Договору);

- електронна система закупівель (ЕСЗ) - це інформаційно-телекомунікаційна система, до складу якої входять веб-портал уповноваженого органу (інформаційно-телекомунікаційна система «Prozorro», далі - ІТС або система) (розділ 1 Договору);

- предметом Договору є надання доступу оператору до БД та модуля електронного аукціону адміністратором для забезпечення проведення користувачами процедур закупівель, створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією та документами в електронному вигляді (пункт 2.1 Договору);

- за подання через відповідний майданчик кожної пропозиції, що була розкрита ЕСЗ, з оператора майданчика адміністратором справляється плата для забезпечення функціонування та розвиток системи, яка у 2016 році становить (у тому числі ПДВ): у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 20 тис. (двадцять тисяч) грн., - 7 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 50 тис. (п'ятдесят тисяч) грн., - 50 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 200 тис. (двісті тисяч) грн., - 150 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 1 млн. (один мільйон) грн., - 250 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить більше ніж 1 млн. (один мільйон) грн., - 700 грн. за кожну пропозицію. Починаючи з 2017 року плата для забезпечення функціонування та розвиток системи становить: у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 20 тис. (двадцять тисяч) грн., - 5 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 50 тис. (п'ятдесят тисяч) грн., - 25 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 200 тис. (двісті тисяч) грн., - 80 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить не більше ніж 1 млн. (один мільйон) грн., - 110 грн. за кожну пропозицію; у разі, якщо очікувана вартість закупівлі (лоту) становить більше ніж 1 млн. (один мільйон) грн., - 400 грн. за кожну пропозицію (підпункт 4.1.1 пункту 4.1 Договору);

- адміністратор, не пізніше ніж на п'ятий робочий день поточного місяця, надає оператору відповідний акт наданих послуг у двох примірниках (додаток 2 до Договору) та рахунок на оплату з урахуванням обов'язкової щомісячної плати відповідно до підпунктів 4.1.5 і 4.1.6 пункту 4.1 Договору (підпункт 4.1.3 пункту 4.1 Договору);

- оператор протягом п'яти банківських днів з моменту їх отримання зобов'язаний сплатити рахунок, підписати та повернути примірник акта адміністратору (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 Договору);

- для забезпечення безперебійного функціонування ЕСЗ та покриття мінімально необхідних витрат адміністратора на організацію взаємодії з оператором до шостого числа кожного поточного місяця оператор сплачує адміністратору обов'язкову щомісячну плату у сумі 20 000 грн., на яку адміністратор не пізніше другого числа поточного місяця виставляє відповідний рахунок (підпункт 4.1.5 пункту 4.1 Договору);

- за порушення строків виконання грошових зобов'язань за Договором винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 10% суми заборгованості (пункт 7.4 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання і вважається дійсним до 31.12.2016 чи скасування уповноваженим органом рішення про попередню авторизацію (в залежності від того, яка з подій настане раніше), але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 11.1 Договору).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на загальну суму грн., а саме: від 16.12.2016 №00061902 на суму 10 322,58 грн.; від 01.01.2017 №20 на суму 20 000 грн.; від 01.02.2017 №133 на суму 20 000 грн.; від 01.03.2017 №231 на суму 20 000 грн.; від 01.04.2017 №307 на суму 20 000 грн.; від 01.05.2017 №380 на суму 20 000 грн.; від 01.06.2017 №445 на суму 20 000 грн.; від 01.07.2017 №548 на суму 20 000 грн.; від 01.08.2017 №637 на суму 20 000 грн.

Судом встановлено, що акти наданих послуг від 31.03.2017 №177 на суму 20 000 грн., від 30.04.2017 №229 на суму 20 000 грн., від 31.05.2017 №286 на суму 20 000 грн., від 30.06.2017 №360 на суму 20 000 грн., від 31.07.2017 №417 на суму 20 000 грн., від 31.08.2017 №490 на суму 20 000 грн. підписані уповноваженим представником позивача і скріплені печаткою Підприємства.

Разом з тим, я стверджує позивач, надіслані відповідачу рахунки і акти наданих послуг повернулися на адресу Підприємства.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, відповідачем було отримано особисто під підпис рахунки на оплату і акти наданих послуг, проте підписані Товариством акти повернуті позивачу не були, рахунки не сплачені.

Крім того, будь-яких зауважень зі сторони відповідача Підприємству щодо надання доступу до електронна система закупівель надіслано не було.

Відповідно до наданої позивачем виписки з рахунку Підприємства, Товариством було сплачено 20 000 грн. за рахунком від 01.01.2017 №20, 20 000 грн. за рахунок від 01.02.2017 №133 і 10 000 грн. за рахунком від 01.03.2017 №231.

Претензією від 30.05.2017 №206/1582/03 позивач вимагав сплатити заборгованість у сумі 70 322,58 грн. і 3 602,07 грн. пені.

Відповідачем відповіді на вказану претензію позивачу не надіслано, борг не сплачено.

23.06.2017 Товариству надіслано лист від 23.06.2017 №206/1893/03, в якому Підприємство вимагало сплатити борг.

Конверт з вказаним листом повернуто Підприємству відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, станом на день прийняття рішення з даної справи у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у сумі 120 322,58 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача 3 272,43 грн. втрат від інфляції і 1 084,39 грн. 3% річних.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3 272,43 грн. втрат від інфляції і 1 084,39 грн. 3% річних за такі періоди:

з 16.12.2016 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 842,73 грн.;

з 16.12.2016 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 31.12.2016 сума 3% річних становить 13,54 грн.;

з 01.01.2017 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 01.09.2017 сума 3% річних становить 207,02 грн.;

з 07.03.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за березень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 592,78 грн.; 3% річних - 147,12 грн.;

з 07.04.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за квітень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 810,96 грн.; 3% річних - 243,29 грн.;

з 07.05.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за травень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 625,32 грн.; 3% річних - 193,97 грн.;

з 07.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за червень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 360,64 грн.; 3% річних - 143,01 грн.;

з 07.07.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за липень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 40 грн.; 3% річних - 93,70 грн.;

з 07.08.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за серпень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 0,00 грн.; 3% річних - 42,74 грн.

Судом перевірено розрахунок сум втрат від інфляції і 3% річних та періоди їх нарахування та встановлено, що:

- згідно з пунктом 4.1.4 пункту 4.1 Договору оператор протягом п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату зобов'язаний сплатити рахунок;

- рахунок на оплату від 01.03.2017 №231 відповідачем отримано 15.05.2017;

рахунок на оплату від 01.04.2017 №307 відповідачем отримано 31.05.2017;

рахунок на оплату від 01.05.2017 №380 відповідачем отримано 06.06.2017;

рахунок на оплату від 01.06.2017 №445 відповідачем отримано 09.06.2017;

рахунок від 01.07.2017 №548 повернуто конверт позивачу 08.09.2017 з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання»;

рахунок від 01.08.2017 №637 отримано відповідачем 06.09.2017;

- суми втрат від інфляції і 3% річних розраховані позивачем неправильно.

За перерахунком суду суми втрат від інфляції і 3% річних становлять:

з 24.12.2016 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 831,56 грн.; 3% річних - 213,80 грн.;

з 23.05.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за березень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 340,28 грн.; 3% річних - 167,67 грн.;

з 08.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за квітень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 340,28 грн.; 3% річних - 141,37 грн.;

з 14.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за травень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 340,28 грн.; 3% річних - 131,51 грн.;

з 17.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за червень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить 19,96 грн.; 3% річних - 126,58 грн.

з 15.08.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за липень 2017 року) по 01.09.2017 сума втрат від інфляції становить -20 грн.; 3% річних - 29,59 грн.

Таким чином, суми втрат від інфляції становить 1 852,36 грн., а 3% річних - 810,52 грн. та підлягають стягненню з відповідача; у стягненні ж решти суми втрат від інфляції (1 420,07 грн.) і 3% річних (273,87 грн.) слід відмовити.

Що ж до стягнення 9 237,06 грн. пені, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 7.4 Договору встановлено, що за порушення строків виконання грошових зобов'язань за Договором винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення.

Так, позивачем визначено такі періоди нарахування суми пені:

з 16.12.2016 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 01.09.2017 - 1 950,77 грн.;

з 07.03.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за березень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 268,77 грн.;

з 07.04.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за квітень 2017 року) по 01.09.2017 - 2 061,92 грн.;

з 07.05.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за травень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 626,84 грн.;

з 07.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за червень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 191,78 грн.;

з 07.07.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за липень 2017 року) по 01.09.2017 - 780,82 грн.;

з 07.08.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за серпень 2017 року) по 01.09.2017 - 356,16 грн.

Судом перевірено розрахунок суми пені і періоди її нарахування та вставлено, що:

- позивачем нараховано пеню за такі самі періоди, як і втрати від інфляції і 3% річних;

- сума пені розрахована позивачем неправильно;

- крім того, позивачем не враховано, що частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За перерахунком суду сума пені і періоди її нарахування становлять:

з 24.12.2016 (нарахованих на 10 322,58 грн. заборгованості за грудень 2016 року) по 24.06.2017 - 1 399,18 грн.;

з 23.05.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за березень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 398,90 грн.;

з 08.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за квітень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 178,08 грн.;

з 14.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за травень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 095,89 грн.;

з 17.06.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за червень 2017 року) по 01.09.2017 - 1 054,79 грн.

з 15.08.2017 (нарахованих на 20 000 грн. заборгованості за липень 2017 року) по 01.09.2017 - 246,58 грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 6 373,42 грн. пені, у стягненні решти суми пені (2 863,64 грн.) слід відмовити.

Стосовно стягнення 10 032,26 грн. штрафу, то пунктом 7.4 Договору встановлено, що за прострочення строків виконання грошових зобов'язань за Договором понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 10% суми заборгованості.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок 10% штрафу та встановлено, що він неправильний.

За перерахунком суду стягненню з відповідача підлягає 9 032,26 грн. штрафу, у стягненні решти суми штрафу (1 000 грн.) слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Електронна платформа України» (01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, прим. 1; ідентифікаційний код 40599389) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства «Прозорро» (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22; ідентифікаційний код 02426097): 120 322 (сто двадцять тисяч триста двадцять дві) грн. 58 коп. заборгованості; 1 852 (одну тисячу вісімсот п'ятдесят дві) грн. 36 коп. втрат від інфляції; 810 (вісімсот десять) грн. 52 коп. 3% річних; 6 373 (шість тисяч триста сімдесят три) грн. 42 коп. пені; 9 032 (дев'ять тисяч тридцять дві) грн. 26 коп. штрафу і 2 075 (дві тисячі сімдесят п'ять) грн. 87 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.10.2017.

Суддя В.О. Демидов