КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Справа№ 910/12281/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

Прокуратури: Такташов О.Я., посвідчення № 044658 від 26.10.2016

КП «Київський метрополітен»: Ковтун Т.О., довіреність № 174 від 26.12.2016

ОСОБА_1.: ОСОБА_2., довіреність № 6339 від 21.11.2016

Інші учасники провадженя не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва та апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017

у справі №910/12281/13 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3"

про виконання умов договору №158-ДБМ від 29.12.08

у межах справи №910/12281/13

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"

до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/12281/13 за заявою ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

КП "Київський метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про виконання умов договору № 158-ДБМ від 29.12.2008 в межах справи № 910/12281/13 про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 в задоволенні заяви Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про виконання умов договору №158-ДБМ від 29.12.2008 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Прокуратура міста Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 та прийняти нове рішення, яким заяву КП "Київський метрополітен" задовольнити у повному обсязі.

Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" також звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 та прийняти нове рішення, яким заяву КП "Київський метрополітен" задовольнити повністю.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів зазначені апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 вищевказаною колегією суддів апеляційні скарги у справі №910/12281/13 прийнято до провадження, об'єднано в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 22.08.2017.

У зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2017 для розгляду справи №910/12281/13 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді Верховець А.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 вищевказаною колегією суддів зазначені апеляційні скарги прийнято до провадження.

В судовому засіданні 22.08.2017 суддями Остапенком О.М. та Верховцем А.А. заявлено самовідвід у справі №910/12281/13, який мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаних суддів у розгляді даної справи і підлягають відводу (самовідводу) з огляду на наступне.

Так, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 у справі №910/12281/13, прийняту за участю суддів Остапенка О.М. та Верховця А.А., було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 заяву суддів Остапенка О.М. та Верховця А.А. про самовідвід у справі №910/12281/13 задоволено.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 №09-52/557/17, у зв'язку із задоволенням заяви суддів Остапенка О.М. та Верховця А.А. про самовідвід у справі №910/12281/13, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12281/13.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів апеляційні скарги Прокуратури міста Києва та Комунального підприємства "Київський метрополітен" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: Пантелієнка В.О. (головуючий), Мальченко А.О., Зеленіна В.О.

30.08.2017 суддя Пантелієнко В.О. подав заяву про самовідвід у зв'язку із тим, що постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 у справі №910/12281/13 (головуючий суддя: Пантелієнко В.О., судді: Верховець А.А., Остапенко О.М.) за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про банкрутство.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 заяву судді Київського апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №910/12281/13 задоволено.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2017 №09-52/561/17, у зв'язку із задоволенням заяви судді Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №910/12281/13, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12281/13.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва у справі №910/12281/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Доманська М.Л., судді Сотніков С.В., Жук Г.А.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" у справі №910/12281/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Доманська М.Л., судді Сотніков С.В., Жук Г.А.

13.09.2017 головуючим суддею Доманською М.Л. та суддею Сотніковим С.В. заявлено самовідводи у справі №910/12281/13, які мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаних суддів у розгляді даної справи, і є підставою відводу (самовідводу) з огляду на наступне.

Так, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2014 у справі №910/12281/13, прийняту за участю судді Доманської М.Л., було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2014.

Крім того, постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 у справі №910/12281/13, прийняту за участю судді Сотнікова С.В., було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 заяву головуючого судді Доманської М.Л. про самовідвід у справі №910/12281/13 задоволено. Заяву судді Сотнікова С.В. про самовідвід у справі №910/12281/13 задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 №09-52/591/17, у зв'язку із задоволенням заяв головуючого судді Доманської М.Л. та судді Сотнікова С.В. про самовідвід у справі №910/12281/13, відповідно до підпунктів 2.3.49, 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12281/13.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу cудової справи між суддями від 18.09.2017, апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Власов Ю.Л., Буравльов С.І.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 18.09.2017, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 передано для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Андрієнку В.В., суддям Власову Ю.Л., Буравльову С.І.

Ухвалою від 19.09.2017 розгляд справи призначено на 28.09.2017. Ухвалою від 28.09.207 розгляд справи відкладений на 12.10.2017.

12.10.2017 КП "Київський метрополітен" подало клопотання про зупинення провадження у справі. Зокрема апелянт просить суд зупинити провадження у даній справі до розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/12281/13 за заявою Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів відзначає наступне.

Предметом спору у даній справі, а саме матеріально-правова вимога КП "Київський метрополітен" про виконання умов договору № 158-ДБМ від 29.12.2008.

При цьому як вбачається з клопотання, КП "Київський метрополітен" просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення місцевим господарським судом заяви Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю. про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи №910/12281/13, в якій заявлено вимоги про витребування з чужого незаконного нежитлових приміщень за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 00, а саме: заводоуправління, прибудова до будівлі (літера А) загальною площею 1745,1 кв. м; будівлі механічного цеху (літера С) загальною площею 392.4 кв. м; будівлі лісоцеху (літера Ь) загальною площею 1975,9 кв. м, на користь Публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Колегія суддів вважає, що у суду відсутні підстави для висновку про те, що вирішення Господарським судом м. Києва вищевказаної заяви виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими КП "Київський метрополітен" обґрунтував заяву до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про виконання умов договору №158-ДБМ від 29.12.2008.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні достатні правові підстави для задоволення клопотання апелянта про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційних скарг, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/12281/13 за заявою ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява комунального підприємства "Київський метрополітен" про виконання умов договору № 158-ДБМ від 29.12.2008 в межах справи № 910/12281/13 про банкрутство публічного акціонерного товариства "ДОК-3".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 в задоволенні заяви Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Публічного акціонерного товариства "ДОК-3" про виконання умов договору №158-ДБМ від 29.12.08 відмовлено повністю.

Колегія суддів вважає висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вказаної заяви обґрунтованою. При цьому суд виходить з наступного.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №302-р від 14.05.1993 "Про технічно-економічне обґрунтування будівництва четвертої лінії метро у м. Києві" затверджено техніко-економічні обґрунтування будівництва Подільсько-Воскресенської лінії Київського метрополітену та Подільського мостового переходу через р. Дніпро, розроблені Інститутами "Київметропроект" і "Київшляхпроект".

Згідно із п.1, п.3 розпорядження №1312 від 20.07.2004 Київської міської ради вирішено відновити у 2004 році роботи із проектування та спорудження Подільсько-Вигурівської лінії Київського метрополітену від станції "Вокзальна" до житлового масиву Вигурівщина-Троєщина з будівництвом електродепо; зобов'язано Комунальне підприємство "Київський метрополітен" розробити та затвердити в установленому порядку завдання на проектування та проектно-кошторисну документацію зі спорудження Подільсько-Вигурівської лінії Київського метрополітену від станції "Вокзальна" до житлового масиву Вигурівщина-Троєщина з електродепо, з урахуванням відновлення робіт із спорудження Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві.

20.05.2008 виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було прийнято розпорядження №696 "Про затвердження проекту дільниці Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену в м. Києві від станції "Глибочицька" до станції "Райдужна" з відгалуженням в бік житлового масиву Вигурівщина-Троєщина".

Розпорядженням №608 від 30.04.2008 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про створення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" було створено відповідну комісію та затверджено положення про неї.

Згідно із актом №11 щодо визначення розмірів компенсацій, збитків та відшкодування витрат, пов'язаних з винесенням будівель та споруд ВАТ "Київоздоббуд", ВАТ завод "Супутник" та ВАТ "ДОК-3" з території будівництва Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену в м.Києві", затвердженим розпорядженням №1759 від 19.12.2008 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вирішено погодити оціночну вартість збитків, у тому числі, Відкритого акціонерного товариства "ДОК-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з будівництвом Подільсько-Вигурівсбкої лінії метрополітену на підставі незалежної оцінки, виконаної приватним підприємством "Автоексперт".

29.12.2008 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємство) та Відкритим акціонерним товариством "ДОК-3" (комбінат) укладено договір щодо врегулювання земельно-майнових питань та виплати компенсацій ВАТ "ДОК-3", пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену у м. Києві № 158-ДБМ (надалі - "Договір").

За змістом п. 1.1 вказаного Договору сторони прийняли на себе зобов'язання щодо врегулювання усіх земельних, технологічних та майнових питань комбінату, пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену, а саме: досягнення згоди з вирішення питання щодо розміру земельної ділянки та площі виробничих будівель, споруд і інженерних мереж (або їх частини), які підпадають в зону відчуження за адресою: АДРЕСА_1; умови їх вилучення і надання відповідної компенсації комбінату, в тому числі, шляхом часткової реконструкції комбінату, метою якої є забезпечення нормального і безперебійного функціонування об'єктів комбінату, як єдиного технологічного і майнового комплексу, як під час будівництва так і в подальшій експлуатації Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що на його умовах комбінат зобов'язується відмовитись від права власності на комплекс будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а підприємство зобов'язується сплатити комбінату компенсацію.

Як визначено п. 2.7 Договору, розмір грошової компенсації за об'єкт становить з урахуванням ПДВ 50 832 257 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору за відмову комбінату від права власності на об'єкт, підприємство сплачує комбінату суму грошової компенсації, визначеної в п. 2.7 договору, з них зобов'язання на 2008 рік складають з урахуванням ПДВ 10 810 000 грн.

Таким чином, укладання договору №158-ДБМ від 29.12.2008 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" та Відкритим акціонерним товариством "ДОК-3" (з урахуванням змісту додаткової угоди від 12.08.2009) щодо врегулювання земельно-майнових питань та виплати компенсацій ВАТ "ДОК-3", пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену у м. Києві було обумовлено необхідністю виконання вищезазначених приписів нормативно-правових актів та метою забезпечення суспільних інтересів територіальної громади міста Києва та держави України в цілому, враховуючи особливий статус міста Києва, як столиці України.

Платіжним дорученням №793 від 29.12.2008 Комунальне підприємство "Київський метрополітен" перерахувало на користь Відкритого акціонерного товариства "ДОК-3" грошові кошти у розмірі 10 810 000 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що комбінат відмовляється від права користування земельною ділянкою та права власності на об'єкт при настанні одразу двох умов: винесення рішення Київською міською радою про надання комбінату в користування рівноцінної земельної ділянки та надходження на рахунок комбінату грошової компенсації в розмірі, визначеному в п. 2.7 даного договору.

За змістом п. 4.2 Договору після настання одразу всіх умов, визначених п. 4.1 договору, комбінат здійснює відмову від права користування на земельну ділянку шляхом оформлення письмової згоди комбінату, складеної в довільній формі, яка підписується головою правління комбінату і скріплюється печаткою комбінату та відмову від права власності на об'єкт шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

КП "Київський метрополітен" вказує, що станом на момент звернення до суду із даною заявою, з його рахунків були примусово списані грошові кошти у розмірі 40 022 913,95 грн в рахунок погашення заборгованості за Договором.

При цьому, такі грошові кошти були зараховані на рахунок ТОВ "Промислово-інвестиційний союз" на підставі договору про відступлення права вимоги від 27.11.2009, укладеного між останнім та ВАТ "ДОК-3".

Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про повне виконання ним умов Договору, що є підставою для зобов'язання боржника також виконати умов Договору, а саме відмовитися на користь КП "Київський метрополітен" від права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Зокрема, пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що на його умовах комбінат зобов'язується відмовитись від права власності на комплекс будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а підприємство зобов'язується сплатити комбінату компенсацію.

Відповідно до п. 4.1 Договору комбінат відмовляється від права користування земельною ділянкою та права власності на об'єкт при настанні одразу двох умов: винесення рішення Київською міською радою про надання комбінату в користування рівноцінної земельної ділянки та надходження на рахунок комбінату грошової компенсації в розмірі, визначеному в п. 2.7 даного договору.

Позивач вказує, що ним повністю була сплачена визначена п. 2.7 Договору грошова компенсація у розмірі 50 832 257,00 грн на користь ВАТ "ДОК-3".

Платіжним дорученням №793 від 29.12.2008 КП "Київський метрополітен" перерахувало на користь ВАТ "ДОК-3" грошові кошти у розмірі 10 810 000 грн. Факт надходження вказаних грошових коштів на рахунок боржника не заперечувався представниками учасників судового процесу в судових засіданнях.

18.12.2009 між сторонами Договору був підписаний акт №12/1 приймання-передачі під розбирання будівель та споруд ВАТ "ДОК-3", що попали в зону будівництва Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену в м. Києві.

Вказаним актом ВАТ "ДОК-3" передає, а КП "Київський метрополітен" приймає під розбирання частину в розмірі 62,77% площею 1 240,32 кв.м будівлі лісоцеху (літ.Ь) вартістю 10 809 343,05 грн без ПДВ. Частина в розмірі 37,23% площею 735,58 кв.м будівлі лісоцеху (літ.Ь) ринковою вартістю 6 410 625,95 грн залишається власністю ВАТ "ДОК-3".

Пунктом 4 вказаного акту сторони погодили, що КП "Київський метрополітен" набуває право на розбирання будівлі лісоцеху (літ.Ь) вцілому, загальною площею 1 975,9 кв.м, загальною вартістю 17 219 969,00 грн після повного виконання умов Договору та/або отримання письмової згоди від ВАТ "ДОК-3".

КП "Київський метрополітен" вказує, після здійснення оплати першої частина вартості грошової компенсації, грошові кошти у розмірі 40 022 913,95 грн були списані з його рахунку в рахунок погашення заборгованості за Договором на виконання рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2010 у справі №31/271.

Зокрема, 27.11.2009 між ВАТ "ДОК-3" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-інвестиційний союз" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (надалі - "Договір відступлення"), згідно з п. 2.1 якого первісний кредитор на умовах цього договору передає (відступає), а новий кредитор (тобто позивач) набуває право вимоги до боржника (КП "Київський метрополітен"), що належало первісному кредиторові за зобов'язанням боржника, вказаним у п. 1.1 ст.1 вищевказаного договору.

Як вбачається з п. 1.1. ст. 1 Договору відступлення, зобов'язання боржника - це грошове зобов'язання КП "Київський метрополітен" перед первісним кредитором, що виникло на підставі п. 2.7 та п. 3.1 Договору, з усіма додатками, змінами та доповненнями.

Пунктом 2.3 вказаного договору передбачено, що розмір зобов'язання боржника перед первісним кредитором на момент підписання цього договору складає 40 022 913,95 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2010 у справі №31/271, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2010 та постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2010, стягнуто з КП "Київський метрополітен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-інвестиційний союз" 40 022 913,95 грн основного боргу, 25 500,00 грн державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У зв'язку зі списання з рахунку КП "Київський метрополітен" в процесі виконавчого провадження з виконання вказаного рішення всієї суми грошових коштів у розмірі 40 022 913,95 грн, останній вказує на повне виконання ним грошового зобов'язання за Договором.

В той же час, статтею 32 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять, а заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування грошових коштів у розмірі 40 022 913,95 грн на рахунок ТОВ "Промислово-інвестиційний союз".

Більш того, ухвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016, Договір відступлення визнано недійсним.

Пунктом 10 постанови пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного у суду відсутні підстави для повторної оцінки наведених обставин (недійсності Договору відступлення), адже існування даних обставин підтверджують судові рішення, які набрали законної сили та не можуть бути поставлені під сумнів.

За змістом ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відтак, виконання КП "Київський метрополітен" грошового зобов'язання з перерахування на користь ТОВ "Промислово-інвестиційний союз" грошових коштів у розмірі 40 022 913,95 грн на підставі Договору відступлення не може вважатися належним виконанням заявником своїх зобов'язань за Договором з огляду на встановлену в судовому порядку недійсність Договору відступлення з моменту його укладення.

З огляду на викладене суд вважає, що заявником не було належними та допустимими доказами доведено факту належного виконання ним всіх грошових зобов'язань за Договором, а саме щодо сплати на користь ВАТ "ДОК-3" грошової компенсації у розмірі 50 832 257,00 грн.

При цьому, згідно положень п. 4.1 Договору комбінат відмовляється від права користування земельною ділянкою та права власності на об'єкт при настанні одразу двох умов: винесення рішення Київською міською радою про надання комбінату в користування рівноцінної земельної ділянки та надходження на рахунок комбінату грошової компенсації в розмірі, визначеному в п. 2.7 даного договору.

Таким чином, передумовою для відмови ВАТ "ДОК-3" від права власності на спірне нерухоме майно було, в тому числі, надходження на його рахунок грошової компенсації в розмірі, визначеному в п. 2.7 даного Договору.

З огляду на викладене, оскільки заявником не доведено суду настання обставин, з якими положення п. 4.1 Договору передбачали б виникнення у ВАТ "ДОК-3" обов'язку щодо відмови від права власності на спірне нерухоме майно, звернення КП "Київський метрополітен" із заявою про зобов'язання ВАТ "ДОК-3" виконати умови Договору передчасним.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

У статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Статями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст. ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Враховуючи викладене вище, з огляду на відсутність у заявника порушеного суб'єктивного права, на захист якого подано дану заяву в межах справи про банкрутство ВАТ "ДОК-3", в задоволенні такої заяви належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва та апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі №910/12281/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі № 910/12281/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12281/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов