УХВАЛА

про зняття арешту

27.09.2017Справа № 32/88

За заявою ОСОБА_1

про зняття арешту з нерухомого майна

у справі № 32/88

за позовомСлужби безпеки України
доДержавного підприємства "Житлоінбуд"
провиконання зобов'язань за договором

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від заявника: ОСОБА_2 - представник за довіреністю;

від позивача: Семенець Г.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба безпеки України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Житлобуд" про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. щодо передачі Службі безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. по справі № 32/88 позовні вимоги Служби безпеки України задоволено повністю, зобов'язано Державне підприємство "Житлоінбуд" виконати зобов'язання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. про заміну сторони у зобов'язанні та передати Службі безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. судом видано накази від 04.07.2008 р. №32/88.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2008 р. ухвалено роз'яснити, що рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2008 р. у справі № 32/88 присуджено спонукати Державне підприємство "Житлоінбуд" до виконання за Договором № 1 від 09.10.2003 р. про заміну сторони у зобов'язанні обов'язку в натурі, а саме: передати 844, 04 кв. м. загальної площі з житла в місті Києві на користь Служби безпеки України; у разі невиконання у добровільному порядку Державним підприємством "Житлоінбуд" наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 р. про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2007 р. по справі № 32/88 про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві, державний виконавець зобов'язаний забезпечити відповідно до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" примусову передачу із господарського відання Державного підприємства "Житлоінбуд" до сфери управління Служби безпеки України 844, 04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві; роз'яснити, що державний виконавець відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язаний вчинити дії щодо виявлення 844,04 кв. м. загальної площі житла в м. Києві, яка перебуває в господарському віданні Державного підприємства "Житлоінбуд" та на яку не мають законних прав інші особи, щодо забезпечення її збереження та передачі її до сфери управління Служби безпеки України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 р. по справі № 32/88 зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві на виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2008 р. № 32/88, у разі невиконання Державним підприємством "Житлоінбуд" рішення про передачу Службі безпеки України 844,04 кв. м. загальної площі житла в місті Києві в добровільному порядку, накласти арешт на виявлене житло, здійснити забезпечення збереження та передачі житла до сфери управління Служби безпеки України.

23.06.2017 р. до канцелярії Господарського суду міста Києва по справі № 32/88 за позовом Служби безпеки України до Державного підприємства "Житлоінбуд" про виконання зобов'язань за договором, надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Заявник обґрунтовує свою заяву відсутністю підстав для перебування вказаної квартири під арештом.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вказаної заяви та вирішив задовольнити її, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Свідоцтва про право власності від 22.03.2012 р. № 53588, відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_1 та членам його сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чиномАДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходиться під арештом на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 р. у справі № 32/88, що порушує права заявника розпоряджатися належним йому на праві власності майном в порушення норм чинного законодавства України.

Заперечуючи проти задоволення заяви, Служба Безпеки України посилається на те, що у вересні 2004 року ОСОБА_1 просив здійснити передачу до СБУ квартири у м. Тернополі після введення в експлуатацію будинку у АДРЕСА_1 та створення належних умов для проживання, проте квартиру, яка знаходиться у м. Тернополі до СБУ так і не передав, а згідно зі свідоцтвом про право власності від 20.09.2004 року вказана квартира була оформлена на матір дружини ОСОБА_1

Дійсно, з матеріалів наявних у справі вбачається факт не передачі заявником квартири у м. Тернополі після введення в експлуатацію будинку у АДРЕСА_1, проте, суд вважає за необхідне вказати на наступні обставини.

Заявник, ОСОБА_1 підпадає до переліку встановлених статтею 125 Житлового кодексу Української РСР осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, а на дату винесення СБУ рішення від 05.10.2004 року № АДРЕСА_1 ще не було введено в експлуатацію.

Таким чином, адміністрація Служби Безпеки України не може вимагати від заявника здачі попереднього житлового приміщення, не виконавши вимоги ст. 125 Житлового кодексу Української РСР.

Враховуючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 року про накладення арешту, заявник фактично не міг користуватися належним йому житловим приміщенням, хоча формально набув права приватної спільної часткової власності на спірну квартиру.

Таким чином, питання про передачу квартири у м. Тернополі може бути вирішено вже після зняття арешту з квартири у АДРЕСА_1.

Отже, виходячи з наведеного, враховуючи те, що заявник не є боржником стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішень та наказів по даній справі, немає інших підстав для перебування квартири АДРЕСА_1 під арештом, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та знімає арешт з вказаної вище квартири.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 23.06.2017 р. про зняття арешту з квартири - задовольнити.

2. Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

3. Ухвала набирає чинності з дати її прийняття і є обов'язковою для виконання.

4. Ухвала є виконавчим документом.

Суддя Ю.О. Підченко