ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017р. Справа № 917/995/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Спец-Дог-Монтаж", АДРЕСА_1, 36015

до "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А", в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А.", вул. Соборна 446, м. Рівне, 33024; поштова адреса: вул. Корольова, 132, м. Житомир, 10025

про стягнення грошових коштів

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 30.05.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 04.04.2016р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Спец-Дог-Монтаж" (далі позивач/ ТОВ «Спец-Дог-Монтаж») звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Солта" про стягнення з представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." боргу в сумі 2317417,00 грн. та стягнення солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Солта" суми боргу 1000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на неналежне виконання представництвом "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." умов договору поставки № KHR/ES/4/07-10/1/15 від 07.10.2015р., а також на те, що між позивачем та ТОВ "Солта" було укладено договір поруки, за умовами якого ТОВ "Солта" виступило поручителем перед позивачем за виконання обов'язків представництвом "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." за договором поставки № KHR/ES/4/07-10/1/15 від 07.10.2015р. в сумі 1000,00 грн.

До початку розгляду справи по суті 13.07.2017р. відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач звернувся до суду з заявою про зміну підстави позову. У вказаній заяві позивач зазначає, що правовідносини щодо поставки піщано-грунтової суміші з боку позивача відбувалися також до моменту укладення між сторонами договору поставки № KHR/ES/4/07-10/1/15 від 07.10.2015р., починаючи з травня 2015 року.

13.07.2017р. від позивача надійшло клопотання про відмову від заявлених вимог до ТОВ "Солта" та припинення провадження в частині стягнення з ТОВ "Солта" 1000,00 грн. заборгованості.

Суд ухвалою від 13.07.2017р. прийняв заяву позивача про зміну підстави позову, припинив провадження у справі в частині вимог до ТОВ "Солта" про стягнення в солідарному порядку 1000,00 грн. за договором поруки № 01/12 від 01.12.2016р. та відклав розгляд справи на 27.07.2017р.

У клопотанні від 12.07.2017р. (вх. № 8765) позивач просив вважати вірною назву відповідача "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_2П.А." в особі ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_2П.А.".

Ухвалою від 27.07.2017р. суд за згодою сторін замінив неналежного відповідача ОСОБА_5 "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." на належного - "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А", в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А.", а також відклав розгляд справи на 05.09.2017р.

05.09.2017р. суд у зв'язку із неявкою в судове засідання представника позивача та неподання позивачем доказів на підтвердження направлення копії позовних матеріалів належному відповідачу відклав розгляд справи на 21.09.2017р.

За клопотанням відповідача судове засідання 21.09.2017р. здійснювалось в режимі відеоконференції з Господарським судом Рівненської області.

21.09.2017р. від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" та продовження строку вирішення спору на 15 днів. В обґрунтування клопотання про залучення третьої особи позивач зазначає, що ТОВ "Агроресурс" в період з травня по вересень 2015 року доставляло піщано-грунтову суміш, яку позивач поставляв відповідачу.

Згідно ст. 27 ГПК України, якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Позивачем не доведено, що рішення господарського суду по даній справі може вплинути на права та обов'язки ТОВ "Агроресурс", тому суд не вбачає підстав для залучення ТОВ "Агроресурс" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В зв'язку з цим суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Агроресурс".

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд не вбачає підстави для продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи. У зв'язку з цим, суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем.

В судовому засіданні 21.09.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) було укладено договір № KHR/ES/4/07-10/1/15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених договором постачальник зобов'язується передати у власність покупця піщано-ґрунтову суміш (далі- товар), який покупець зобов'язується прийняти та оплатити. Поставлений товар буде використовуватися для реалізації Проекту «Капітальний ремонт М-03 Київ-Харків-Довжанський, Контракт 2.1 км 210+00-275+00, Контракт 2.2. км 282+00-333+250»

Відповідно до п. 1.4. договору специфікація це окремий документ, що дійсний з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, в якому сторонами погоджуються всі істотні умови поставки товару: вид товару, ціну на товар, кількість товару, порядок оплати та умови і строки поставки Товару. Специфікації підписані та оформлені належним чином на виконання даного Договору є невід'ємними його частинами.

Згідно п. 3.4. договору загальна вартість договору з урахуванням ПДВ визначається відповідно із загальної суми видаткових накладних продавця на товар, відвантажений під час терміну дії договору.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що поставка товару здійснюється за рахунок постачальника, в терміни, визначені заявкою покупця. Постачальник відвантажує покупцю або вказаному в заявці вантажоотримувачу узгоджену партію товару. Датою поставки вважається дата вказана в товарно-транспортній накладній. Право власності на товар переходить до покупця в момент отримання товару, згідно товарно-транспортної та/або видаткової накладної на кожну партію товару в місці доставки визначеному специфікацією (п. п. 4.3., 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України протягом 30 робочих днів з дня отримання товару.

Відповідно до Специфікації № 1 до договору сторонами встановлено що постачальник здійснює поставку 650 000 тон піщано-грунтової суміші по ціні 18,00 грн. за 1 тону, на загальну суму 11 700 000,00 грн.

Згідно з п. 1 Специфікації доставка здійснюється покупцем за власний рахунок, зі складу (бази, кар'єрів постачальника), зокрема з км 222, 232, 239, 261, 269, 282 а/д М03 Київ - Харків - Довжанський.

Відповідно до п. 2 Специфікації загальна кількість товару та його загальна вартість є приблизною та може бути іншою, в залежності від виробничих потреб покупця, на підставі заявок, що подаються покупцем по мірі необхідності товару, у відповідності до умов договору.

На підтвердження факту здійснення поставок позивачем надано копії видаткових накладних № 121501 від 15.12.2015р. на суму 900600,00 грн., № 121802 від 18.12.2015р. на суму 903000,00 грн., № 122505 від 25.12.2015р. на суму 907200,00 грн., а також копії актів прийому-передачі товару № 1 від 15.12.2015р., № 2 від 18.12.2015р., № 3 від 25.12.2015р. Всього на суму 2 710 800,00 грн.

Позивач стверджує, що за отриманий товар, відповідач не розрахувався, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 2317417,00 грн.

В заяві про зміну підстави позову позивач зазначив, що правовідносини щодо поставки піщано-грунтової суміші з боку позивача відбувалися також до моменту укладення між сторонами договору поставки № KHR/ES/4/07-10/1/15 від 07.10.2015р., починаючи з травня 2015 року.

На підтвердження поставок з травня 2015 року до моменту укладення договору від 07.10.2015р. позивачем надано копії документів, які він у позовній заяві вказує як "товаро-транспортні накладні (заявки)".

Проте, суд не приймає до уваги вказані докази на підтвердження отримання відповідачем товару від позивача виходячи з наступного:

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (далі Закон).

Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

Вказані позивачем "товаро-транспортні накладні (заявки)" не містять таких обов'язкових реквізитів як: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ, - тому у розумінні норм Закону вони не є первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують проведення господарської операції, і, відповідно, можуть підтвердити чи спростувати факт отримання товару.

Відповідач у відзиві зазначає, що оскільки "Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А." в особі ОСОБА_5 «Тодіні Коструціоні ОСОБА_2П.А.» було здійснено оплату за договором у сумі 2 710 800,01 грн. згідно трьох видаткових накладних, позовні вимоги ТОВ "Спец-Дог-Монтаж" є безпідставними.

На підтвердження оплат товару поставленого по договору відповідачем надано копії платіжних доручень:

- № 10450 від 30.12.2015р. на суму 500000,00 грн.;

- № 3634 від 25.07.2016р. на суму 548310,52 грн.;

- № 3924 від 05.08.2016р. на суму 300 000,00 грн.;

- № 3968 від 10.08.2016р. на суму 600 000,00 грн.;

- № 4149 від 23.08.2016р. на суму 762489,49 грн.

Всього на суму 2 710 800,01 грн.

Крім цього, відповідачем надано копію двохстороннього акту звірення взаєморозрахунків за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., відповідно до якого станом на 01.01.2016р. заборгованість відповідача становила 2 210 800,01 грн.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України встановлено вимоги щодо належності та допустимості доказів. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Актом звірення взаєморозрахунків за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., що включає в себе і період до укладення між сторонами договору, сторони підтвердили наявність у відповідача заборгованості перед позивачем станом на 01.01.2016р. у розмірі 2 210 800,01 грн.

Відповідач платіжними дорученнями № 3634 від 25.07.2016р., № 3924 від 05.08.2016р., № 3968 від 10.08.2016р. та № 4149 від 23.08.2016р. вказану суму боргу погасив повністю.

Оскільки погашення заборгованості відбулося до звернення позивачем до суду з даним позовом, тобто предмет позову був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2017р.

Суддя О.С. Семчук