ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2017 Справа № 11/117/09

Суддя Топчій О.А. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 10.04.2009 р. до виконання

За участю представників сторін:

Від позивача (заявника) не зявився

Від відповідача не зявився

у справі № 11/117/09:

за позовом: Акціонерний банк «Брокбізнесбанк» (пр. Перемоги, 41, м. Київ, 03057) в особі Запорізької філії АБ «Брокбізнесбанк» (вул. Гагаріна, 5, прим. 107, м. Запоріжжя, 69005)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мігель» (вул. 40 років Радянської України, 45-Б, м. Запоріжжя, 69037)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.08.2017р. на адресу господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» надійшла заява про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу по справі № 11/117/09.

Розпорядженням в. о. керівника апарату господарського суду Запорізької області ОСОБА_1 від 23.08.2017р. № П-671/17, враховуючи звільнення судді-доповідача у справі ОСОБА_2, для розгляду заяви, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 11/117/09.

23.08.2017р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи між суддями, заяву передано до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.08.2017 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Запорізької області від 10.04.2009р. у справі № 11/117/09 прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 19.09.2017 р.

В судове засідання 19.04.2017 р. представники заявника та відповідача не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Запорізької області від 10.04.2009р. у справі № 11/117/09, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 23.03.2009р. у справі № 11/117/09 (суддя Гончаренко С.А.) позов АБ «Брокбізнесбанк» в особі Запорізької філії АБ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Мігель» задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігель» (вул. 40 років Радянської України, 45-Б, м. Запоріжжя, 69037, р/р № 1 в Запорізькій Філії АБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254, ) на користь Акціонерного банку «Брокбізнесбанк» в особі Запорізької філії АБ «Брокбізнесбанк» (вул. Гагаріна, буд. 5 прим, 107, м. Запоріжжя, 69005, р/р № 003 в Запорізькій Філії АБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254, ) 77558,00 грн. заборгованості за кредитом, 7411,70 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 10053,11 грн. пені, 950,23 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.04.2009р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2009р. у справі № 11/117/09 видано відповідний наказ № 11/117/09.

Заявник обґрунтовуючи свою заяву вказує на те, що 27.03.2015 р. на адресу Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було повторно направлено заяву про відкриття виконавчого провадження. 07.09.2015 р. на адресу Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було направлено клопотання про хід виконавчого провадження. 13.10.2015 р. надійшла відповідь від Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, відповідно до якої повідомлено, що виконавчий документ перебуває на виконанні у Відділі та вживаються всі передбачені законом заходи для повного та фактичного виконання. 22.12.2016 р. направлено клопотання про хід та місцезнаходження виконавчого документа на адресу Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. 03.02.2017 р. надійшла відповідь від Вознесенівського Відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з копією постанови про відкриття виконавчого провадження, копією інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і порядку доступу державних виконавців, копією витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна, копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копією постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції, відповідно до якого стало відомо, що виконавчий документ було направлено на адресу Запорізького регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 5. Також було повідомлено, що виконавчий документ повторно на виконання до Вознесенівського Відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не надходив. Наказ господарського суду Запорізької області у справі № 11/117/09 від 10.04.2009 р. залишається не виконаним.

Відповідно до приписів статті 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення такого документу до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що в разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається в засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З системного аналізу норм законодавства вбачається, що суд може поновити строки для пред'явлення наказу до виконання за умови, коли по-перше, відповідний наказ не пред'явлений стягувачем до виконання у визначені законом строки взагалі, або ж коли його було повернуто державним виконавцем стягувачу з підстав, які дозволяють повторно звернутись до органів примусового виконання рішень, і по-друге: коли причини, за яких стягувач не пред'явив або повторно не пред'явив такий наказ до виконання є поважними.

За змістом поданої заяви позивач просить поновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання вказуючи на поважність цього пропуску, зазначивши причиною, що зумовила пропуск строку предявлення виконавчого документу до виконання є не надходження постанови про повернення виконавчого документу разом з наказом до позивача.

Наказ господарського суду Запорізької області від 10.04.2009 р. у справі № 11/117/09 не виконаний.

При вирішення питання щодо поновлення строку для предявлення наказу необхідно враховувати загальні засади законодавства, зокрема, щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також щодо судового захисту цивільного права та інтересу.

Статтею 4-5 ГПК України закріплено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Пунктом пятим Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки встановлені цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII наказ який виданий до набрання чинності цим Законом може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Станом на момент розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2009 р. по справі № 11/117/09 не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Суд наголошує, що обовязковість судових рішень до виконання закріплена Конституцією України та іншими законодавчими актами України.

Так, статтею 1291 Конституції встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. та № 11-рп/2012 від 25.04.2012р. виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У даному випадку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення наказу буде порушено конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення та не буде відновлено порушене право позивача.

У відповідності до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. за № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини є обовязковим до виконання Україною.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01), від 19.03.1997р. у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яком судом, має розцінюватись як невідємна частина судового розгляду.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконати, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

З огляду на викладене, враховуючи викладені у заяві про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання обставини, встановивши, що рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2009 р. у справі № 11/117/09, яке набрало законної сили та відповідно до приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим до виконання, не було виконано з наведених вище підстав, а отже, з урахуванням того, що невиконання рішення суду є порушенням ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку відновити пропущений строк для пред'явлення наказу господарського суду від 10.04.2009 р. у справі № 11/117/09 до виконання.

Керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 10.04.2009 р. у справі № 11/117/09 до виконання задовольнити повністю.

2. Відновити пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 10.04.2009 р. у справі № 11/117/09 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігель» (вул. 40 років Радянської України, 45-Б, м. Запоріжжя, 69037, р/р № 1 в Запорізькій Філії АБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254, ) на користь Акціонерного банку «Брокбізнесбанк» в особі Запорізької філії АБ «Брокбізнесбанк» (вул. Гагаріна, буд. 5 прим, 107, м. Запоріжжя, 69005, р/р № 003 в Запорізькій Філії АБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254, ) 77558,00 грн. заборгованості за кредитом, 7411,70 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 10053,11 грн. пені, 950,23 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

3. Визначити, що наказ господарського суду Запорізької області від 10.04.2009 р. у справі № 11/117/09 дійсний для предявлення до виконання до 19.09.2020 р.

4. Ухвала набирає чинності з дня її винесення.

5. Примірники цієї ухвали направити сторонам у справі.

Суддя О.А. Топчій