КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа№ 910/5464/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Федорченко А.М. - за довіреністю № 06-20/131 від 17.01.2017;

від відповідача: Сидоренко Р.В. - за довіреністю № 18-0009/64640 від 02.08.2016;

третя особа: ОСОБА_4 (особисто)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Херсонського міського центру зайнятості та ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Херсонського міського центру зайнятості, м. Херсон

до Національного банку України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, м. Херсон

про стягнення 66 733,61 грн.,

За результатами розгляду апеляційних скарг Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Херсонський міський центр зайнятості (надалі-позивач/центр) звернувся до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Національного банку України (надалі-відповідач/банк) про стягнення 66 733,61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок поновлення ОСОБА_4 на роботі на виконання Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року у справі № 821/3466/15-а, позивач набув право на стягнення з відповідача як роботодавця застрахованої особи страхових коштів, виплачених раніше на користь такої особи (ОСОБА_4.), у розмірі 66 733,61 грн., як допомога по безробіттю за період з 25.10.2015 року по 27.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5464/17 та призначено її до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2017 залучено до участі у справі в'ялості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-ОСОБА_4 (надалі-третя особа/ОСОБА_4.).

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17 (суддя Шкурдова Л.М.) позов задоволено частково; стягнуто з Національного банку України на користь Херсонського міського центру зайнятості 17 780,64 грн. - суми основного боргу. В задоволенні іншої частині позову - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у разі поновлення особи на роботі за рішенням суду сума виплаченого забезпечення та вартість наданих безробітному соціальних послуг утримуються із роботодавця, а тому, оскільки відповідач у справі є роботодавцем третьої особи, яку за рішенням адміністративного суду поновлено на роботі, а тому позивач має право на відшкодування на його користь грошових коштів в розмірі 17 780,64 грн. за період з 25.10.2015 року по 31.01.2016 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Херсонський міський центр зайнятості звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в поновному обсязі.

Апеляційна скарга Херсонського міського центру зайнятості (надалі-апелянт 1) мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, що виражено у неповному дослідженні доказів наданих позивачем; неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи та нормами матеріального права, зокрема, ст.ст. 35, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В свою чергу, не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17, ОСОБА_4 (надалі-апелянт 2) звернулась до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій остання просила скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в поновному обсязі.

Апеляційна скарга апелянта-2 мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у відновлено Херсонському міському центру зайнятості та ОСОБА_4 пропущений процесуальний строк клопотання Херсонського міського центру зайнятості та ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17; скарги об'єднано в одне апеляційне провадження; клопотання Херсонського міського центру зайнятості про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, прийнято до провадження апеляційні скарги Херсонського міського центру зайнятості та ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17 та призначено їх до розгляду на 22.08.2017.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/3327/17 від 21.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/5464/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2017 для розгляду справи № 910/5464/17 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді Чорна Л.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 у справі № 910/5464/17 прийнято до свого провадження апеляційні скарги Херсонського міського центру зайнятості та ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя-Разіна Т.І. (доповідач), судді Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

22.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшов відзив на апеляційні скарги, у якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 у справі № 910/5464/17 розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.09.2017.

У судовому засіданні 26.09.2017 представник апелянта-1 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, з викладених у ній підстав.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечував, з викладених на неї у відзиві підстав.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що наказом управління Національного банку України в Херсонській області від 24.09.2015 року №188-к ОСОБА_4 було звільнено з роботи.

01.10.2015 наказом Херсонського міського центру зайнятості від 06.10.2015 № НТ151006 на підставі особистої заяви ОСОБА_4 присвоєно статус безробітного та розпочато виплату безробіттю, починаючи з 25.10.2015.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а частково задоволено позов ОСОБА_4 до Національного банку, а саме: скасовано наказ Управління Національного банку України в Херсонській області від 24.09.2015 р. № 188-к "Про звільнення ОСОБА_4."; поновлено ОСОБА_4 на посаді головного економіста відділу з економічної роботи та грошово-кредитних відносин Управління Національного банку України в Херсонській області з 25.09.2015р.; стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22 959,36 грн.

Наказом Національного банку України від 01.02.2016 № 577-к, на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а, ОСОБА_4 було поновлено на роботі.

Наказом від 19.10.2016 №НТ161019 позивачем було прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_4 та наказом від 29.12.2016 № НТ161229 прийнято рішення про припинення реєстрації безробітної з 01.10.2015 у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

Наказом від 29.12.2016 № НТ161229 відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Херсонським міським центром зайнятості було прийняте рішення про повернення коштів за рахунок роботодавця, а саме, Національного банку України, отриманих ОСОБА_4 як допомога по безробіттю за період з 25.10.2015р. по 18.10.2016 в розмірі 66 733,61 грн.

03.01.2017 Херсонського міського центру зайнятості звернувся до відповідача з листом-претензією № 06-24/3 про повернення коштів.

В свою чергу, відповідач листом від 19.01.2017р. №17-0008/4309 відмовив позивачу у поверненні коштів.

Вказане й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 6 Положення про державну службу зайнятості, затвердженого Наказом Міністерством соціальної політики України від 15.12.2016 № 1543, центральний апарат Служби, регіональні та базові центри зайнятості є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, кутові штампи та печатки із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та кодом за ЄДРПОУ, інші печатки та штампи.

Статтею 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачені види забезпечення та соціальні послуги, до яких зокрема відносяться допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Статтею 43 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що статуту безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. № 198, Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поновлення на роботі це - відновлення працівника на колишній роботі і в колишній посаді у разі його незаконного звільнення.

Питання, пов'язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, а також не заперечувалось сторонами у справі, що Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а частково задоволено позов ОСОБА_4 до Національного банку, а саме: скасовано наказ Управління Національного банку України в Херсонській області від 24.09.2015 № 188-к "Про звільнення ОСОБА_4."; поновлено ОСОБА_4 на посаді головного економіста відділу з економічної роботи та грошово-кредитних відносин Управління Національного банку України в Херсонській області з 25.09.2015р.; стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22 959,36 гривень;

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції та судовою колегією апеляційної інстанції, що Наказом Національного банку України від 01.02.2016 № 577-к, на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а, ОСОБА_4 було поновлено на роботі.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень третьої особи ОСОБА_4 нею не було повідомлено позивача про поновлення її на роботі згідно з постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а, що свідчить про недотримання ОСОБА_4 вимог ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи містяться докази направлення ОСОБА_4 копії наказу Національного банку України від 01.02.2016р. № 577-к про поновлення її на роботі, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та електронне повідомлення від 15.03.2016 про повернення наказу Національного банку України від 01.02.2016р. № 577-к про поновлення на роботі за закінченням терміну зберігання.

Отже, враховуючи те, що наказ Національного банку України від 01.02.2016р. № 577-к направлявся для ознайомлення ОСОБА_4 та остання була присутня в судовому засіданні під час розгляду Херсонським окружним адміністративним судом справи № 821/3466/15-а про поновлення її на роботі та скасування зазначеного наказу, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим господарським судом правомірно було відхилено посилання ОСОБА_4 (третьої особи) на те, що їй не було відомо про поновлення її на роботі згідно постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі № 821/3466/15-а, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Пунктом 2 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Місцевим господарським судом встановлено, що в зв'язку з неповідомленням ОСОБА_4 про поновлення її на роботі з 01.02.2016 позивачем здійснювалась виплата допомоги ОСОБА_4 по 18.10.2016 року.

З огляду на те, що за змістом п.2 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, враховуючи те, що з 01.02.2016 року ОСОБА_4 було поновлено на роботі, виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_4 мала б здійснюватися до 01.02.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що позивач не має права вимагати відшкодування з відповідача коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_4 за період після її поновлення на роботі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд, належним чином дослідивши обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 17 780,64 грн. за період з 25.10.2015 року по 31.01.2016 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянтів 1-2 по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, що судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Херсонського міського центру зайнятості та ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/5464/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв