ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 925/757/17

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю; відповідача не зявились, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Мірлан» про стягнення 7 449 грн. 72 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Черкаська міська рада, звернувся в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мірлан» (далі - відповідач) про стягнення 7 449 грн. 72 коп. збитків у виді неодержаного доходу за користування земельною ділянкою без правоустановчих документів за період з 01.03.2014 по 24.10.2016 року та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Вячеслава Чорновола, 51 для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення магазину, яке належить йому на праві власності. Втім, використання такої земельної ділянки здійснювалось безоплатно, без правоустановчих документів, чим спричинено позивачу спірні збитки у виді неотриманих сум орендної плати за землю.

Ухвалою суду від 27.06.2017 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/757/17, справа призначена до судового розгляду.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28, шляхом направлення ухвал суду за адресою державної реєстрації.

У судовому засіданні представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, з урахуванням норм ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України щодо обовязку суду вирішити спір в розумні процесуальні строки і права суду вирішити спір без участі представників сторін за наявними матеріалами, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 05.04.2013 року державним реєстратором Черкаського міського управління юстиції проведено державну реєстрацію права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю «Мірлан» на нежитлове приміщення магазину літ. Б-1 загальною площею 37,7 кв. м, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Вячеслава Чорновола, будинок 51 на підставі свідоцтва про право власності від 10.04.2013 року. Крім того, 28.11.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, на підставі договору оренди землі від 22.11.2016 року, проведено державну реєстрацію права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Мірлан» земельної ділянки площею 0,0064 га кадастровий номер :02:040:0052, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Вячеслава Чорновола, земельна ділянка 51, відведена за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 27-29).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.04.2017 року № 433 «Про затвердження акту про визначення збитків власнику землі від 22.02.2017 № 11-2017» затверджено акт про визначення збитків власнику землі від 22.02.2017 року №11-2017, складений для визначення збитків власникам землі та землекористувачам. Підставою для визначення і відшкодування збитків є неодержання територіальною громадою доходів за час фактичного користування відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Мірлан» земельною ділянкою, на якій розташоване його майно за адресою: м. Черкаси, вул. Вячеслава Чорновола, 51 без документів, що посвідчують право на землю.

Пунктом 2 цього рішення зобовязано боржника відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше одного місяця з дня прийняття цього рішення.

Відповідно до Акта про визначення збитків власнику землі від 22.02.2017 року № 11-2917 (а.с. 14-15) і розрахунку розміру збитків (а.с. 15 зв.) загальна сума збитків у виді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування земельною ділянкою відповідачем за період з 01.03.2014 р. по 24.10.2016 р. складає 7449 грн.72 коп. Розмір збитків визначено з урахуванням рішення Черкаської міської ради від 25.10.2016 року № 2-1224 «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Мірлан» земельної ділянки в оренду по вул. Вячеслава Чорновола, 51» (а.с. 12), договору оренди землі від 22.11.2016 року, укладеного між Черкаською міською радою, як орендодавцем, і товариством з обмеженою відповідальністю «Мірлан», як орендарем (а.с.16-18), інших документів, доданих позивачем до позовної заяви в якості доказів обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до листа ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 23.02.2017 р. №2645/23-0112-0327, відповідач нараховує та сплачує орендну плату за землю згідно договору оренди землі укладеного з Черкаською міською радою, державна реєстрація 28.11.2016 №17715298, з 26.10.2016 року (а.с.20).

Із листа Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради від 27.12.2016 № 16996-01-25 вбачається, що до 26.12.2016 року орендна плата за час фактичного користування земельною ділянкою по вул. В.Чорновола, 51, м. Черкаси, відповідачем не сплачувалася (а.с.21).

Спірна сума збитків відповідачем не сплачена, що спонукало позивача на звернення до суду з позовом, вимоги якого є предметом спору у справі, що розглядається.

Підставою виникнення спірних правовідносин є, за твердженням позивача, завдання позивачу майнової (матеріальної) шкоди внаслідок тимчасового самовільного зайняття і використання відповідачем земельної ділянки, що належить до комунальної власності міста, без оформлення правовстановлюючих документів на неї і без плати за користування.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) визначені, відповідно, ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Ними, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (ст. 11 ч. 2 п. 3 ЦК), заподіяння шкоди субєкту господарювання (ст. 174 ч. 1 абз. 4 ГК).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 13 Конституції України, частинами 4, 5 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним, Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 ЦК України, набувач нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

Земельним кодексом України також встановлено, що:

власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152);

захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків (п. «ґ» ч. 3 ст. 152);

відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 2 ст. 157).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 (із наступними змінами) затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Зазначеним «Порядком» встановлено, що:

п. 1. - власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок;

п. 2. - розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії;

п. 3. відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Пунктом 3.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарським судам розяснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України . Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

З огляду на викладене суд вважає, що неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обовязку відшкодувати позивачу, як власнику землі, суму втраченої вигоди (неодержаного прибутку) в розмірі орендної плати за період фактичного користування земельною ділянкою до моменту державної реєстрації права оренди є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада отримала спірні збитки у виді ненадходження до міського бюджету орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без належного оформлення права користування і плати за неї, що перебуває у безпосередньому причинному звязку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача, сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, відповідач безпідставно явку своїх представників в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи, продовження строку вирішення спору клопотань не заявляв, витребувані судом документи не подав, внаслідок чого судом прийнято рішення на підставі лише матеріалів, наявних у справі.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наявність події спірного порушення вимог законодавства і вина відповідача у його вчиненні позивачем доведені, відповідачем не спростовані, тому суд позов визнає обґрунтованим і його задовольняє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мірлан», місцезнаходження: 18016, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд. 7, , на користь міського бюджету міста Черкаси через Черкаську міську раду, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд. 36, для зарахування на рахунок №0002, банк одержувача - ГУДКСУ в Черкаській області, отримувач УК у м.Черкаси ЗКПО 38031150, МФО 854018, код платежу 18010900 7449грн.72 коп. збитків, 1600 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 22.09.2017 року.

Суддя В.М. Грачов