ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р.Справа № 923/519/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Діброви Г.І.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле

на рішення господарського суду Херсонської області від 29 червня 2017 року, повний текст якого складено та підписано 30 червня 2017 року

по справі № 923/519/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зернова плюс

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле

про стягнення 300 641,68 грн.

В С Т А Н О В И В :

08.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Зернова плюс (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле (далі по тексту відповідач), в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 300 641,68грн., з яких 218 580 грн. основний борг; 44 405,35 грн. пеня, 30 422,27 грн. інфляційних нарахувань, 7 234,07 грн. 3% річних та витрати на сплату судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором поставки № 03/03 від 03.03.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, у звязку з чим позивачем крім суми основного боргу була нарахована пеня, відсотки річних та інфляційні нарахування відповідно до умов договору та норм чинного законодавства.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.06.2017 року по справі № 923/519/17 (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволений частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яр Поле", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Плюс", 208580 (двісті вісім тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. основного боргу, 43016 (сорок три тисячі шістнадцять) грн. 69 коп. пені, 6952 (шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят два) грн. 98 коп. річних, 28446 (двадцять вісім тисяч чотириста сорок шість) грн. 04 коп. інфляційних втрат та 4304 (чотири тисячі триста чотири) грн. 95 коп. витрат по оплаті судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

Такий висновок суду мотивований тим, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у відповідача утворилась заборгованість за неналежне виконання умов Договору поставки, однак у звязку з арифметичною помилкою у визначенні суми поставленого товару, розрахунки річних, інфляційних нарахувань та відсотків річних - здійснено невірно, які судом були перераховані та визначено їх розмір.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Яр Поле звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також скаржником було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності в порядку ст.267 ЦК України.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд у повному обсязі не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс часткове незаконне і необґрунтоване рішення, яке частково не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, місцевим господарським судом були порушені норми процесуального права, оскільки оскаржуване рішення прийнято судом без участі представника позивача, який не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду позовної заяви.

Також скаржником зазначено, у звязку з тим, що представник не приймав участь у розгляді справи, не було можливості надати заперечення щодо суми боргу та заяву про застосування строків позовної давності в порядку ст.267 ЦК України.

Крім того апелянт зазначив, що судом першої інстанції було стягнуто розмір пені в супереч ч.6 ст.230 ГК України, за 8 місяців прострочення .

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення буз змін, вважаючи його правомірним та обґрунтованим та в судові засідання представник не зявлявся без поважних причин, хоча про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача також в судові засідання не з'являвся, однак через відділ діловодства суду 11.08.2017 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами, яке колегією суддів задоволено.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 03.03.2016 року між ТОВ «ЯР ПОЛЕ» (Покупець) та ТОВ «ЗЕРНОВА ПЛЮС» (ОСОБА_1) було укладено Договір поставки № 03/03, відповідно до п.1.1. якого, ОСОБА_1 зобов'язався в порядку та строки, встановлені вказаним договором передати у власність борошно відповідної якості, та по ціні зазначених в накладних, а Відповідач («Покупець») зобов'язався прийняти Товар і оплатити його на умовах, передбачених даним Договором. Загальна кількість товару, що підлягає поставці по Договору, визначається як наростаюча кількість по поставкам, згідно оформленим накладним.

Розділом 2 Договору сторони визначили асортимент товару, ціну та порядок розрахунку.

Так, відповідно до п.2.3 Договору, Покупець проводить оплату поставленої партії Товару шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_1, на умовах відстрочення платежу - 7 календарних днів з моменту приймання Товару Покупцем.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що покупець зобовязується провести звірку і підписати наданий ОСОБА_1, або у разі розбіжності даних надати мотивовану відмову не пізніше 5-ти робочих днів з моменту отримання відповідно до п.2.5 акту звірки.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №03/03 від 03.03.2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю Яр Поле було отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю Зернова плюс товар (борошно першого ґатунку) на загальну суму 627 730,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які підписані та скріплені печатками товариствами (а.с.30-57):

1. Довіреність № 27 від 10.03.2016 року у кількості 20 000 т.;

Рахунок на оплату № 51 від 10.03.2016 року у сумі 106 000,00 грн.;

Видаткові накладні № 64 від 10.03.2016 року у сумі 31 270,00 грн.;

65 від 10.03.2016 у сумі 74 730, 00 грн.

Товарно-транспортна накладна P65 від 10.03.2016;

2. Довіреність № 44 від 12.05.2016 року у кількості 100 000 кг.;

Рахунок на оплату № 109 від 12.05.2016 року у сумі 164 220 грн.;

Видаткова накладна № 129 від 12.05.2016 на суму 164 220 грн.;

Товарно-транспортна накладна P129 від 12.05.2016;

3. Рахунок на оплату № 116 від 17.05.2016 року у сумі 122 910 грн.;

Видаткова накладна № 136 від 17.05.2017 на суму 122 910 грн.;

Товарно-транспортна накладна P136 від 17.05.2016;

4. Довіреність № 54 від 20.05.2016 року у кількості 25 т.;

Рахунок на оплату № 121 від 20.05.2016 року у сумі 122 400 грн.;

Видаткова накладна № 141 від 20.05.2016 на суму 122 400 грн.;

Товарно-транспортна накладна P141від 20.05.2016

5. Довіреність № 61 від 06.06.2016 року у кількості 23 т.;

Рахунок на оплату № 145 від 07.06.2016 року у сумі 112 200 грн.;

Видаткова накладна № 165 від 07.62016 на суму 112 200рн.;

Товарно-транспортна накладна P165 від 07.06.2016.

Однак з здійсненого відповідачем розрахунку вбачається, що він розрахувався за отриманий товар не у повному обсязі, у сумі 419 150 грн. та з простроченням, залишивши непогашеною суму боргу 208 580 грн. (а.с.13).

26.12.2016 року ТОВ Зернова плюс звернулось до ТОВ «ЯР ПОЛЕ» з листом №33, згідно з яким просило провести оплату заборгованості по Договору поставки № 03/03 від 03.03.2016 року у розмірі 208 580 грн. на поточний рахунок товариства протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання претензії та сплатити штрафні санкції за період прострочення оплати Товариству, відповідно до умов Договору (а.с.58-61).

Між тим, така претензія залишена ТОВ «ЯР ПОЛЕ» без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ТОВ Зернова плюс до суду з відповідним позовом.

Судова колегія апеляційної інстанції частково погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог ТОВ Зернова плюс та вважає, що його доводи, заперечення і вимоги ТОВ «ЯР ПОЛЕ», викладені в апеляційній скарзі підлягають частковому задоволенню, а оскаржуване рішенням місцевого господарського суду зміни, виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Дїї сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковими накладними, прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, між сторонами ТОВ Зернова плюс як постачальником, та ТОВ «ЯР ПОЛЕ» як покупцем, склалися правовідносини повязані з поставкою товару, про що 03.03.2016 року було укладено відповідний Договір поставки № 03/03

Так, зазначений вище Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України (ст.ст.11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором, в частині повної та своєчасної оплату товару на загальну суму 208 580 грн. грн., саме за виставленими рахунками на оплату.

Так, умовами Договору від 03.03.2016 року № 03/03, п.2.4 передбачено, що Покупець проводить оплату поставленої партії Товару шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_1, на умовах відстрочення платежу - 7 календарних днів з моменту приймання Товару Покупцем.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, при здійснені позивачем розрахунку основної заборгованості допущено помилка, а саме у визначеній сумі отриманого товару за Договором за видатковою накладною № 165 від 07.06.2016, помилково зазначена сума поставки 122 200 грн., замість 112 200 грн., у звязку з чим було здійснено перерахування суми основного боргу та визначено її розмір 627 760 грн. (106 000 + 164 220 + 122400 + 112200 + 122910).

З матеріалів справи вбачається, та не спростовується відповідачем, що останнім була частково погашена заборгованість по виставленим рахункам, у загальній сумі 419 150 грн., а тому стягненню на користь позивача підлягає 208 580 грн., як вірно було зроблено місцевим господарським судом.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто та нарахована пеня всупереч положенням ч.6 ст.230 ГПК України понад шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Так, за змістом п.7.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань по Договору, сторони несуть відповідальність, передбачено діючим законодавством України.

Відповідно до п.7.3 Договору, за несвоєчасну оплату товару, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 року № 10 передбачено, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем в розрахунку позовних вимог допущено часткову невідповідність періодів нарахування пені, більше ніж за шість місяців .

Судом апеляційної інстанції зроблено перерахунок пені за прострочку виконання відповідачем його зобов'язання з повернення коштів, у звязку з чим стягненню підлягає пеня за період з 18.03.2016 року по 15.09.2016 року у сумі 31176,20 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Частини 1, 2, 4 ст.217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України, Листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року з рекомендаціями відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ та Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права.

Як вже зазначалось, свій обов'язок оплатити позивачу суму боргу відповідно до умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю Яр Поле не виконало належним чином, отже, має місце прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати боргу.

При цьому невиконання зобовязання або виконання зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) згідно ст.610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання.

Перевіривши та здійснивши розрахунок 3 % річних, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню річні у загальній сумі 6 952,98 грн., а саме за період з 18.03.2016 року по 22.05.2017.

Також судова колегія перевіривши правильність здійснення розрахунку інфляційних витрат судом першої інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, про нарахування суми інфляції за період з квітня 2016 року по квітень 2017 у розмірі 28446,04 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він не був належним чином повідомлений місцевим господарським судом про час, дату та місце розгляду позовної заяви, чим порушені права товариства, спростовується наступним.

Відповідно до частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місяця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ухвала господарського суду Херсонської області про порушення справи № 923/519/17 від 09.06.2017 року того ж самого дня була направлена усім учасникам процесу, про що свідчить штамп на зворотній стороні ухали та отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Яр Поле» 22.06.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.78) та оскаржуване рішення прийнято господарським судом 29.06.2017 року. Таким чином, відповідач знав про розгляд даної справи та не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та будь-яких клопотань у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України не заявляв.

Крім того відповідачем в обґрунтування своїх доводів помилково зазначено про сплив строку позовної давності за приписами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені за період 18.03.2016 року по 15.09.2016 року, оскільки відповідачем всупереч вимог ст.261 ЦК України невірно визначено спеціальний строку позовної давності для нарахування пені.

Судова колегія вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю Яр Поле ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 29.06.2017 року у справі № 923/519/17 частково не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому воно підлягає зміні, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле частковому задоволенню.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від „29 червня 2017 року у справі № 923/519/17 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Зернова плюс задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле (75700, Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Пасічника, 152, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зернова плюс (52300, Дніпропетровська область, смт. Кринички, вул. Будівельників, 9, ) 208 580 грн. основного боргу, 31 176,20 грн. пені, 6952,98 грн. 3 % річних, 28 446,04 грн. інфляційних нарахувань та 4121,81 грн. судового збору за розгляд позовної заяви».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Зернова плюс (75700, Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Пасічника, 152, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Яр Поле (52300, Дніпропетровська область, смт. Кринички, вул. Будівельників, 9, ) 426,56 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів за постановою із зазначенням повних реквізитів сторін доручити господарському суду Херсонської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „29 вересня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва