РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017Справа №910/9375/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА»
до про та за зустрічним позовом до проМоторного (транспортного) страхового бюро України стягнення заборгованості у розмірі 251 372 грн. 14 коп. Моторного (транспортного) страхового бюро України Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» стягнення заборгованості у розмірі 378 411 грн. 17 коп.

Представники:

від Позивача

за первісним позовом: Дементєв Є.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача

за первісним позовом: Давиденко О.Л. (представник за Довіреністю);

Давиденко Н.О. (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 251 372 грн. 14 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 20.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ОСТРА» (Сторона 2) та Моторним (транспортним) страховим бюро України (Сторона 1) було укладено Договір про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами, предметом якого є співробітництво сторін у сфері організації та провадження обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами страхування. Як зазначає Позивач, у зв'язку з втратою асоційованого члена МТСБУ, Відповідач повинен повернути страховику залишок гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих. Таким чином, заборгованість Моторного (транспортного) страхового бюро України перед Позивачем становить 237 699 грн. 53 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з (транспортного) страхового бюро України 3% річних у розмірі 2500 грн. 73 коп. та інфляційні у розмірі 11 171 грн. 88 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/9375/17, судове засідання призначено на 27.06.2017 року.

22.06.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.06.2017 року.

27.06.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник відповідача в судовому засіданні подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.06.2017 року та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу підготувати відзив на позовну заяву.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Відповідача:

- надати відзив на позовну заяву та, у строк до 07.07.2017 року, направити копію відзиву на адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ОСТРА", докази чого надати до Суду;

- надати докази на підтвердження повернення гарантійного внесу у розмірі 237 699,53 грн.;

2) Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 року відкладено розгляд справи на 19.07.2017 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

11.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання, в якому просить Суд повернути Позивачу надмірно сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 214,61 грн.

17.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

18.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій просив Суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ОСТРА" на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі 378 411,17 грн. та судовий збір.

19.07.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав письмові заперечення на відзив, а представники відповідача подали документи для долучення до матеріалів справи.

Суд прийняв до розгляду клопотання Позивача про повернення судового збору, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року зустрічний позов Моторного (транспортного) страхового бюро України повернув заявнику без розгляду.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати сторін скласти Акт звірки взаємних розрахунків за Договором про співпрацю №041 станом на день подання позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року відкладено розгляд справи на 06.09.2017 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

18.08.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі.

23.08.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла зустрічна позовна заява до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ОСТРА" про стягнення заборгованості у розмірі 378 411 грн. 17 коп.

28.08.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року зустрічний позов Моторного (транспортного) страхового бюро України прийнято до спільного розгляду з первісним по справі 910/9375/17.

06.09.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав відзив на зустрічну позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази та норми чинного законодавства України щодо здійснення розрахунку заявленої до стягнення суми гарантійного внеску станом на 01.01.2014 року, саме у розмірі 237 699,53 грн. із вирахуванням 3% щомісячних відрахувань, саме у розмірі 94 646,42 грн.;

2) Відповідача надати належним чином оформлений звіт про рух коштів за I квартал 2015 року.

Крім того, Суд зазначив, що відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ. Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Відтак, у зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів по справі, підготовка яких потребує достатнього часу, з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, Суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи за межами строків, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року відкладено розгляд справи на 15.09.2017 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

08.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли пояснення по справі.

08.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи звіту про рух коштів за 1 квартал 2015 р.

11.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло додаткове обґрунтування відзиву на позовну заяву.

13.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України заборгованість у розмірі 237 669 грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 2500 грн. 73 коп. та інфляційні у розмірі 11 170 грн. 47 коп.

14.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 15 вересня 2017 року представник Позивача за первісним позовом надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви, просив суд первісні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представники Відповідача за первісним позовом заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити у задоволенні первісного позову, задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Суд, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про зменшення розміру позовних вимог від 13.09.2017 року, зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд зазначає, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про зменшення розміру позовних вимог від 13.09.2017 року до розгляду.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15 вересня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

20.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ОСТРА» (Сторона 2) та Моторним (транспортним) страховим бюро України (Сторона 1) було укладено Договір про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами, предметом якого є співробітництво сторін у сфері організації та провадження обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами страхування.

Однак, Судом встановлено, що 28.12.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ОСТРА» (Сторона 2) та Моторним (транспортним) страховим бюро України (Сторона 1) було укладено Договір про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами (в новій редакції), предметом якого є співробітництво сторін у сфері організації та провадження обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами страхування.

Враховуючи вищевикладене, при розгляді даної справи Суд приймає до уваги саме редакцію Договору про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами від 28.12.2012 року.

Страховик зобов'язаний: сплатити вступний членський внесок у розмірі, визначеному рішенням органу управління МТСБУ (пункт 2.1.1 договору); своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні членські внески до цільового фонду фінансування діяльності Бюро (пункт 2.1.2 договору); надавати Бюро звіти за формами та у строки, що затверджені Президією Бюро (пункт 2.1.7 договору); сформувати в централізованому страховому резервному фонді захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (далі - фонд захисту потерпілих) базовий гарантійний внесок у сумі еквівалентній 500000,00 євро (пункт 2.1.12 договору); поповнювати базовий та вносити додаткові гарантійні внески у фонд захисту потерпілих у випадках та на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), положенням про цей фонд, іншими внутрішніми документами чи рішеннями органів управління Бюро, прийнятими у межах їх повноважень (пункт 2.1.15 договору).

Пунктом 2.2 договору визначені обов'язки Бюро.

Так, згідно підпункту 2.2.8 Договору Бюро зобов'язалося повернути на умовах, що встановлені законом, положенням про фонд захисту потерпілих та цим договором, гарантійні внески, сплачені страховиком до цього фонду.

Відповідно до пункту 5.1. договору у разі припинення членства страховика в Бюро та наявності не врегульованих страховиком подій, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, Дирекція Бюро має право прийняти рішення про повернення страховику залишку гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих шляхом врегулювання таких подій.

За умовами пункту 6.1.4. договору, у разі порушення страховиком зобов'язань, передбачених пунктами 2.1.8., 2.1.9. та 2.1.17 цього договору, а так само при систематичному (два та більше протягом 12 місяців) порушенні страховиком інших зобов'язань, передбачених пунктом 2.1.цього Договору, Бюро може прийняти рішення про виключення страховика із членів Бюро у порядку, визначеному Статутом та внутрішніми документами Бюро.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонере товариство «Страхова компанія «ОСТРА» здійснило оплату гарантійного внеску на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі 624 672 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3 від 15.02.2005 року, та у розмірі 1500 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною вимогою №1353 від 04.11.2013 р., а загалом у розмірі 626 172 грн. 11 коп.

29.01.2014 року на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України №7/3-09-2073 від 23.01.2014 року про втрату статусу асоційованого члена МТСБУ, на підставі рішення в.о. генерального директора Бюро. Підставою для втрати членства в Бюро було зазначено невиконання позивачем своїх обов'язків перед МТСБУ щодо внесення поточних платежів.

14.09.2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА» звернулось до Відповідача з листом №460 про поновлення виплат страхового відшкодування з залишку гарантійного внеску, у відповідь на який останній листом №3/1-04/28730 від 16.10.2015 року повідомив, що станом на 30.09.2015 року залишок коштів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» у централізованому страховому резервному фонді захисту потерпілих у дорожньо - транспортних пригодах складає 332 345 грн. 91 коп., що включає 237669 грн. 53 коп. базового гарантійного внеску та 94676 грн. 38 коп. щомісячних відрахувань (3%).

06.06.2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА» звернулось до Відповідача з заявою №145 про повернення залишку гарантійного внеску у розмірі 332 345 грн. 95 коп., у відповідь на яку МТСБУ листом №5-41/18802 від 11.07.2016 року повідомило, що кошти до повернення страховику у 2016р. відсутні.

27.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №373 про повернення залишку гарантійного внеску у розмірі 332 345 грн. 91 коп. Листом №5-41/991 від 17.01.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило, що за період з 30.06.2014 р. по 31.12.2016 р. МТСБУ здійснило повернення гарантійного внеску шляхом виплати страхових відшкодувань за зобов'язаннями Позивача на суму 1069829 грн. 73 коп., а тому кошти до повернення відсутні.

Як вбачається з довідки №5-41/7276 від 27.03.2017 року, виданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, за період з моменту припинення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» членства в МТСБУ по 14.01.2015 року МТСБУ здійснено виконання зобов'язань за Позивача на суму 1069829 грн. 73 коп.

Обґрунтовуючи заявлені первісні позовні вимоги, Позивач за первісним позовом зазначає, що у зв'язку з втратою асоційованого члена МТСБУ, Відповідач повинен повернути страховику залишок гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих. Таким чином, заборгованість Моторного (транспортного) страхового бюро України перед Позивачем становить 237 669 грн. 64 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з (транспортного) страхового бюро України 3% річних у розмірі 2 500 грн. 73 коп. та інфляційні у розмірі 11 170 грн. 47 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 13.09.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Обґрунтовуючи заявлені зустрічні позовні вимоги, Позивач за зустрічним позовом зазначає, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено врегулювання (виплати по страховим випадкам) замість Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на суму 1069829 грн. 73 коп., в той час як залишок коштів становив 691 418 грн. 56 коп. Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» перед Моторним (транспортним) страховим бюро України становить 378 411 грн. 17 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що первісні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами від 20.04.2012 року, переукладеного 28.12.2012 року, між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у тому числі, діяльність МТСБУ регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 39.1. ст. 39 вказаного Закону визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України, погодженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 01.02.2005 №3470 (в редакції від 23.06.2011 року) Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Бюро) є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності) за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Бюро здійснює управління коштами централізованих страхових резервних фондів згідно з чинним законодавством, цим Статутом, відповідними положеннями про ці фонди (п. 1.8. Статуту).

Згідно з п. 6.2 Статуту для вступу в члени Бюро та набуття статусу асоційованого члена страховик зобов'язаний, зокрема, сплатити до фонду захисту потерпілих гарантійний внесок у розмірі, визначеному положенням про цей фонд, у сумі, не меншій за еквівалент 100 тисяч євро.

Рішення про позбавлення страховика статусу повного члена Бюро, а також рішення про виключення з членів Бюро приймаються на найближчих Загальних зборах членів Бюро (п. 6.10. Статуту).

У випадку порушення страховиком строків сплати внесків та здійснення відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", або здійснення таких внесків та відрахувань не в повному обсязі протягом двох місяців позбавляє страховика членства в Бюро. Директор (Генеральний директор) Бюро письмово інформує страховика про позбавлення страховика членства в Бюро, втрату ним асоційованого або повного членства, у випадках, передбачених п. 6.11 Статуту. Прийняття додаткових рішень органами управління Бюро з цього питання не потребується. (п. 6.11.3., 6.12. Статуту).

При виключенні страховика з членів Бюро, а також у випадках втрати статусу асоційованого та/або повного члена, позбавлення страховика статусу повного члена, позбавлення членства страховика в Бюро вступні та членські внески, а також відрахування до фонду попереджувальних заходів йому не повертаються. Порядок повернення відрахувань та гарантійних внесків до централізованих страхових резервних фондів, а також внесків, спрямованих на формування банківської гарантії за вимогою Ради Бюро міжнародної системи автострахування "Зелена картка", визначається чинним законодавством, положенням про фонд захисту потерпілих, положенням про фонд страхових гарантій, положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів, положенням про порядок розміщення коштів централізованих страхових резервних фондів Бюро та договором про співпрацю між страховиком і Бюро (п. 6.14 статуту).

Згідно п. 13.2. Статуту для забезпечення виконання зобов'язань членів Бюро перед страхувальниками і третіми особами при Бюро створюється, зокрема, централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих) призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених чинним законодавством про страхування цивільно-правової відповідальності.

Структура, порядок формування фонду захисту потерпілих, розміщення та використання коштів фонду встановлюється згідно з чинним законодавством України, положенням про фонд захисту потерпілих, положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів та положенням про порядок розміщення коштів централізованих страхових резервних фондів Бюро, що затверджені Президією Бюро та погоджені з Координаційною радою Бюро.

Статтею 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються, централізовані страхові резервні фонди, зокрема, фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених ст. 41 Закону.

Джерелами формування централізованих страхових резервних фондів є: базовий та додаткові гарантійні внески у розмірі, визначеному МТСБУ; відрахування страховиків з премій обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі, визначеному Координаційною радою МТСБУ; повернені МТСБУ в регресному порядку кошти за заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду; добровільні внески та пожертвування.

Порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів встановлюються положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів, що затверджується президією МТСБУ та погоджується з Координаційною радою МТСБУ.

Згідно з п. 51.8. статті 51 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" члени МТСБУ зобов'язані сплачувати: а) членські внески у розмірі, визначеному загальними зборами членів МТСБУ; б) гарантійні та інші внески до централізованих страхових резервних фондів у розмірі, визначеному цим Законом; в) відрахування з премій обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонере товариство «Страхова компанія «ОСТРА» здійснило оплату гарантійного внеску на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі 624 672 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3 від 15.02.2005 року, та у розмірі 1500 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною вимогою №1353 від 04.11.2013 р., а загалом у розмірі 626 172 грн. 11 коп.

29.01.2014 року на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України №7/3-09-2073 від 23.01.2014 року про втрату статусу асоційованого члена МТСБУ, на підставі рішення в.о. генерального директора Бюро. Підставою для втрати членства в Бюро було зазначено невиконання позивачем своїх обов'язків перед МТСБУ щодо внесення поточних платежів.

Відповідно до п. 51.9. ст. 51 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" гарантійні внески, сплачені страховиком до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, з урахуванням інвестиційного доходу, отриманого від розміщення таких внесків, та з вирахуванням коштів, сплачених МТСБУ, підлягають поверненню страховику за умови, що стосовно нього не здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства. Строк такого повернення з ФЗП становить три роки з дня припинення асоційованого членства страховика в МТСБУ.

Таким чином, Суд зазначає, що граничний строк повернення з ФЗП сплаченого гарантійного внеску Позивачу - 23.01.2017 року.

Як вбачається зі звітів про рух коштів ФЗП Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА», наданими МТСБУ,

за 4 квартал 2012 р. залишок коштів 1300041 грн. 70 коп., інвестиційний дохід - 32 045 грн. 26 коп.;

за 3 квартал 2013 р. залишок на 30.09.2013 р.: - 1353525 грн. 70 коп., інвестиційний дохід - 28180 грн. 17 коп.;

за 4 квартал 2013 р. залишок на 31.12.2013 р.: - 1347993 грн. 92 коп., інвестиційний дохід - 30319 грн. 31 коп.;

за 1 квартал 2014 р. залишок на 31.03.2014 р.: - 1341533 грн. 37 коп., інвестиційний дохід - 21 230 грн. 23 коп.;

за 2 квартал 2014 р. залишок на 30.06.2014 р.: - 729 278 грн. 04 коп., інвестиційний дохід - 25 055 грн. 48 коп.;

за 3 квартал 2014 р. залишок на 30.09.2014 р.: - 431 719 грн. 57 коп., інвестиційний дохід - 10 339 грн. 48 коп.;

за 4 квартал 2014 р. залишок на 31.12.2014 р.: - 382 651 грн. 27 коп., інвестиційний дохід - 8 342 грн. 41 коп.;

за 1 квартал 2015 р. залишок на 01.01.2015 р.: - 382 651 грн. 27 коп., інвестиційний дохід - 860 грн. 35 коп.;

за 2 квартал 2015 р. залишок на 30.06.2015 р.: - 332 345 грн. 86 коп., інвестиційний дохід - 00 грн. 05 коп.;

за 3 квартал 2015 р. залишок на 30.09.2015 р.: - 332 345 грн. 91 коп., інвестиційний дохід - 00 грн. 04 коп.;

за 1 квартал 2016 р. залишок на 31.03.2016 р.: - 00 грн. 00 коп., інвестиційний дохід - 00 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи відносно Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» не здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства.

Однак, Суд зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України станом на момент розгляду справи не розпочало процедуру повернення внесків Позивача у порядку та у терміни встановлені Положенням про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого Протоколом координаційної ради МТСБУ 06.12.2012 року №31/2012, яке діяло під час виникнення правовідносин сторін, зокрема, під час укладення сторонами Договору про співпрацю № 041, а також на момент виходу позивача із членів МТСБУ. В подальшому, протоколом Президії МТСБУ від 07.08.2014 № 320/2014 була затверджена нова редакція зазначеного положення.

При цьому, Суд зазначає, що до правовідносин сторін слід застосовувати Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затверджене Протоколом Координаційної ради МТСБУ від 06.12.2012 року № 31/2012, а не Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо - транспортних пригодах в новій редакції, затвердженій протоколом Президії МТСБУ від 07.08.2014 № 320/2014, оскільки в п. 6.1. зазначеної редакції положення зазначено, що воно набирає чинності з дня наступного за днем погодження Координаційною радою Бюро, тобто з 18.11.2014 року.

Так, статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи те, що Позивач припинив своє асоційоване членство 23.01.2014 року, а тому до правовідносин сторін з питань повернення МТСБУ гарантійних внесків Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ОСТРА», сплачених до фонду захисту потерпілих, повинні бути застосовані норми законів, умови членства в МТСБУ та Положення про ФЗП, що діяли на момент виключення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» із членів МТСБУ.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Положення джерелами формування фонду є, серед інших, базові та додаткові гарантійні внески страховиків (членами та асоційованими членами Бюро).

Пунктом 2.2. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого протоколом координаційної ради МТСБУ 06.12.2012 №31/2012, встановлено, що джерелами формування фонду захисту потерпілих є: базовий та додаткові гарантійні внески; відрахування страховиків з премій за внутрішніми договорами; повернені Бюро у регресному порядку кошти за заподіяну у результаті ДТП шкоду; добровільні внески та пожертвування.

Мінімальний базовий гарантійний внесок страховика до фонду захисту потерпілих встановлюється у сумі, еквівалентній 500 000 євро та визначається страховиком самостійно, виходячи із залишку коштів такого страховика у фонді (п. 2.3, 2.8. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах).

Пунктом 2.10 Положення визначено, що розмір додаткового гарантійного внеску до фонду захисту потерпілих, порядок його формування і використання, встановлюється Президією Бюро.

Згідно з підпунктом 3.12.1 Положення повернення частини гарантійного внеску, що перевищує мінімальний гарантійний внесок, здійснюється за зверненням страховика в порядку, встановленому Президією Бюро.

Відповідно до підпункту 3.12.2. Положення при виході страховика зі складу Бюро, у зв'язку із втратою статусу асоційованого члена з боку Бюро, здійснюється повернення страховику його гарантійного внеску в строк, визначений законом.

Гарантійні внески повертаються Дирекцією Бюро частинами: 10% його залишку протягом 12 місяців з дати виходу страховика із складу Бюро, 30% залишку протягом 12 місяців з дати виплати першої частини і решта залишку не пізніше закінчення трирічного строку з дати виходу страховика зі складу Бюро, з урахуванням наступних особливостей.

У разі, якщо страховик не врегулював усі відомі йому події, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, а саме: не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у такій виплаті чи не виконав усі рішення про виплату страхового відшкодування за такими договорами, строк повернення чергової частини залишку гарантійних внесків розпочинається не раніше дати отримання Бюро документального підтвердження повного врегулювання таких подій. За відсутності такого підтвердження повернення залишку гарантійного внеску здійснюється протягом останнього місяця строку, встановленого Законом для такого повернення. Дострокове повернення залишку гарантійного внеску можливе на підставі договору зі страховиком шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за внутрішніми договорами страхування такого страховика.

Пунктом 4.4. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах визначено, що інвестиційний дохід, отриманий внаслідок розміщення коштів гарантійних внесків фонду захисту потерпілих, щомісяця розподіляється між страховиками пропорційно залишкам гарантійних внесків на початок звітного місяця. За рішенням Президії Бюро цей інвестиційний дохід перераховується страховикам. У разі наявності у страховика заборгованості перед Бюро або порушення умов забезпечення платоспроможності, визначених законодавством та/або внутрішніми документами Бюро, інвестиційний дохід за рішенням Президії Бюро може бути спрямований на погашення заборгованості такого страховика або збільшення його гарантійного внеску. До моменту перерахування страховикам, інвестиційний дохід є фінансовим забезпеченням виконання своїх зобов'язань перед Бюро цими страховиками.

Облік коштів фонду захисту потерпілих здійснюються із забезпеченням персоніфікації надходжень та використання таких коштів в порядку, встановленому Президією Бюро (п. 5.1.Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах).

При цьому, пунктом 6.3 Положення також зазначено, що станом на 05.11.2012 наявний залишок вільних від зобов'язань коштів, що сплачені страховиком до фонду захисту потерпілих, зараховуються до базового гарантійного внеску такого страховика у фонді захисту потерпілих.

Таким чином, Положенням про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого протоколом координаційної ради МТСБУ 06.12.2012 №31/2012 (п. 2.3, 2.8, 2.10) передбачено два види внесків: базовий (який вноситься страховиком до фонду захисту потерпілих) та додатковий (порядок його формування і використання, встановлюється Президією Бюро), які є джерелами формування фонду захисту потерпілих, які у сукупності складають суму гарантійного внеску, до якого також в процесі діяльності може бути зараховано інвестиційний дохід (внаслідок його включення в суму гарантійного внеску), що передбачено п.4.4 Положення, а також шляхом включення наявного залишку вільних від зобов'язань коштів, що визначено п. 6.3 Положення.

Отже, наведені показники в сукупності і складають суму гарантійного внеску, який фактично формується шляхом внесення первісно визначеної суми коштів та подальшого зарахування до вказаної суми інвестиційного прибутку та наявного залишку вільних від зобов'язань коштів.

Тобто, правова природа суми інвестиційного прибутку та суми наявного залишку вільних від зобов'язань коштів перетворюється у гарантійний внесок, і в наданих відповідачем відомостях здійснено розбивку суми гарантійного внеску по сумам його формування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26 грудня 2016 року по справі №910/22866/15.

Таким чином, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача стосовно того, що ні Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ні умовами Договору про співпрацю № 041 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами від 20.04.2012 року, переукладеного 28.12.2012 року, не передбачено можливість зарахування суми наявного залишку вільних від зобов'язань коштів до сплачених гарантійних внесків.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА» здійснило оплату гарантійного внеску на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у загальному розмірі 626 172 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3 від 15.02.2005 року, платіжною вимогою №1353 від 04.11.2013 р.;

розмір сформованого гарантійного внеску становить 615 573 грн. 33 коп., що підтверджується Актом звіряння розрахунків з 01.01.2005 р. по 08.07.2017 р.;

розмір інвестиційного доходу, зарахованого до ГВ становить 65 754 грн. 83 коп. (65246 грн. 45 коп., 507 грн. 48 коп. +00 грн. 05 коп. +00 грн. 04 коп.), що підтверджується Актом звіряння розрахунків з 01.01.2005 р. по 08.07.2017 р.;

А загалом сума коштів Позивача, що знаходились у Відповідача, складає 1307500 грн. 27 коп.

При цьому, Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено виконання зобов'язань за Позивача шляхом врегулювання страхових випадків на суму 1 069 829 грн. 73 коп., що підтверджується довідкою №5-41/7276 від 27.03.2017 року, виданою Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Крім того, Позивачем були сплачені щомісячні відрахування 3% за період з 04.11.2012 р. по 01.12.2014 р. у загальному розмірі 165 791 грн. 98 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи, щоквартальними звітами МТСБУ про рух коштів, а також розмір коштів за регресом у розмірі 49 014 грн. 21 коп., що підтверджується щоквартальними звітами МТСБУ про рух коштів за 4 квартал 2012 р. - 4 квартал 2014 р., Актом звіряння розрахунків з 01.01.2005 р. по 08.07.2017 р.; Таким чином, кошти Відповідача, що знаходились у Позивача складають суму в розмірі 214 806 грн. 19 коп.

В свою чергу, Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено списання коштів з рахунку Позивача по Фонду захисту потерпілих у загальному розмірі 120129 грн. 81 коп., що підтверджується щоквартальними звітами МТСБУ про рух коштів за 4 квартал 2012 р. - 4 квартал 2014 р., Актом звіряння розрахунків з 01.01.2005 р. по 08.07.2017 р. Тобто, залишок коштів ФЗП, що знаходиться у Позивача становить 214 806 грн. 19 коп. - 120 129 грн. 81 коп. =94 676 грн. 38 коп. щомісячних відрахувань 3%.

Таким чином, розмір гарантійного внеску, що підлягає поверненню Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" становить 237 670 грн. 54 коп. (1307500 грн. 27 коп. - 1069829 грн. 73 коп.)

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду між Сторонами складений Акт звіряння розрахунків за період з 01.01.2005 р. по 07.08.2017 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, за яким станом на 07.08.2017 року залишок коштів Позивача становить 332 345 грн. 95 коп. Суд звертає увагу, що Відповідач за первісним позовом своїми конклюдентними діями з підписання вказаного Акту підтвердив факт наявності залишку коштів, які підлягають поверненню Позивачу у зв'язку з втратою асоційованого члена МТСБУ.

При цьому, оскільки Позивачем заявлено до стягнення суму у розмірі 237 669 грн. 64 коп., а відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити самостійно за межі заявлених позовних вимог, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню в межах заявленої суми 237 669 грн. 64 коп.

Таким чином, заборгованість Моторного (транспортного) страхового бюро України перед Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ОСТРА» становить 237 669 грн. 64 коп.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ОСТРА» в розмірі 237 669 грн. 64 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення суми сплаченого гарантійного внеску в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 237 669 грн. 64 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 13.09.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 23.01.2017 р. по 31.05.2017 р. у розмірі 2 500 грн. 73 коп. та інфляційні у розмірі 11 170 грн. 47 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем повернення сплаченого гарантійного внеску за загальний період прострочки з 23.01.2017 р. по 31.05.2017 р. у розмірі 2 500 грн. 73 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача, оскільки граничний строк повернення є 23.01.2017 р., а тому прострочка Відповідача почалась з 24.01.2017 р. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних внеску за загальний період прострочки з 24.01.2017 р. по 31.05.2017 р. у розмірі 2 500 грн. 41 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 11 170 грн. 47 коп. за загальний період прострочки з 23.01.2017 року по 31.05.2017 року підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі заявлених позовних вимог, проте за загальний період прострочки з 24.01.2017 року по 31.05.2017 року.

Таким чином, з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 237 669 грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 2 500 грн. 41 коп. та інфляційні у розмірі 11 170 грн. 47 коп.

Що стосується зустрічного позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення заборгованості у розмірі 378 411 грн. 17 коп., Суд зазначає.

Обґрунтовуючи заявлені зустрічні позовні вимоги, Позивач за зустрічним позовом зазначає, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено врегулювання (виплати по страховим випадкам) замість Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на суму 1069829 грн. 73 коп., в той час як залишок коштів становив 691 418 грн. 56 коп. Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» перед Моторним (транспортним) страховим бюро України становить 378 411 грн. 17 коп.

Як встановлено Судом, залишок коштів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА», що знаходились у Моторного (транспортного) страхового бюро України становив 1307500 грн. 27 коп., а не 691 418 грн. 56 коп., як зазначав Позивач за зустрічним позовом, а тому доводи останнього щодо наявності заборгованості Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» перед Моторним (транспортним) страховим бюро України у розмірі 378 411 грн. 17 коп. Судом не приймаються до уваги.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення заборгованості у розмірі 378 411 грн. 17 коп. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом залишаються за Позивачем за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Первісний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, РУСАНІВСЬКИЙ БУЛЬВАР, будинок 8, Ідентифікаційний код юридичної особи 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» (65026, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 13, Ідентифікаційний код юридичної особи 14288111) заборгованість у розмірі 237 669 (двісті тридцять сім тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 64 (шістдесят чотири) коп., 3% річних у розмірі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 41 (сорок одна) коп., інфляційні у розмірі 11 170 (одинадцять тисяч сто сімдесят) грн. 47 (сорок сім) коп. та судовий збір у розмірі 3 770 (три тисячі сімсот сімдесят) грн. 11 (одинадцять) коп.

3. В іншій частині первісного позову - відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення заборгованості у розмірі 378 411 грн. 17 коп. - відмовити повністю.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20 вересня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин