ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Справа № 915/288/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Владимиренко С.В.,
Картере В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Торжок"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017
та на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017
у справі№ 915/288/17 господарського суду Миколаївської області
за позовомДочірнього підприємства "Торжок"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк"; 2) Публічне акціонерне товариства "Всеукраїнський акціонерний банк";
провизнання права на невиконання обов'язків

в судовому засіданні взяли участь представники:

- ДП "Торжок" Єна С.О.;

- ТОВ "Первомайськ-кондитер" Бондаренко О.Ю.;

- ТОВ "ФК "Фінмарк" повідомлений, але не з'явився;

- ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017 (суддя Коваль С.М.), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (головуючий суддя Лисенко В.А., судді: Гладишева Т.Я., Принцевська Н.М.), на підставі п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовну заяву і додані до неї документи повернуто Дочірньому підприємству "Торжок" без розгляду.

Дочірнє підприємство "Торжок", не погоджуючись з постановою та ухвалою, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить їх скасувати, а справу передати до господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.09.2017 у складі колегії суддів: Барицька Т.Л. - доповідач, Губенко Н.М., Владимиренко С.В., касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Торжок" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017 у справі № 915/288/17 прийнято до провадження; розгляд скарги призначений на 20.09.2017.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 18.09.2017 № 08.03-04/4201 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/288/17 у зв`язку з запланованою відпусткою судді Губенко Н.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 у справі № 915/288/17 визначено наступний склад колегії суддів: Барицька Т.Л. - головуючий (доповідач), Владимиренко С.В., Картере В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.09.2017 у складі колегії суддів: Барицька Т.Л. - головуючий (доповідач), Владимиренко С.В., Картере В.І., касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Торжок" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017 у справі № 915/288/17 прийнято до свого провадження.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" до Вищого господарського суду України надійшов відзив на касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Торжок", за змістом якого відповідач просить залишити без задоволення подану скаргу, а прийняті ухвалу та постанову - без змін.

Усіх учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи, проте треті особи не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2017 року Дочірнє підприємство "Торжок" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер", за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНМАРК"; Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк", та просило визнати станом на 30.01.2017 за Дочірнім підприємством "Торжок" право не виконувати свої обов'язки перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер":

- за договором банківського кредиту № 19/К-К від 19.05.2006 з договорами про внесення змін та доповнень, договором № 7262 про відступлення прав вимоги від 28.11.2016, договором № 071/11-16К про відступлення прав вимоги 13.12.2016;

- за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 2563, з договорами про внесення змін і доповнень, договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 2563, посвідченим 13.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1593, договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 2563, посвідченим 13.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1595;

- за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 4516, з договорами про внесення змін і доповнень, договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 4516, посвідченим 13.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1594, договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 4516, посвідченим 13.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1596.

Водночас, як уже зазначалося, господарський суд Миколаївської області ухвалою від 07.04.2017, яка залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції від 23.05.2017, повернув вказану позовну заяву Дочірнього підприємства "Торжок" заявнику, оскільки останнім не було додано до неї доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також порушено правила поєднання вимог, а сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

При цьому, суди виходили з того, що позивачем в одній позовній заяві об'єднані вимоги у різних, не пов'язаних між собою договорах, та кожен із цих договорів є самостійним правочином, і на підтвердження доводів щодо визнання права не виконувати своїх обов'язків по кожному із них подано різні, не зв'язані між собою докази, у зв'язку з чим суди дійшли висновку, що таке об'єднання суттєво утруднить вирішення спору і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Крім того, судами було вказано, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, оскільки позовна заява містить декілька вимог за різними договорами, проте докази сплати судового збору подано тільки за одну немайнову вимогу.

Вищий господарський суд України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо повернення позовної заяви Дочірнього підприємства "Торжок" на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, відповідно до пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1 600 гривень (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік").

За змістом абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, Дочірнє підприємство, звертаючись до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер", просило визнати за ним право не виконувати перед новим кредитором зобов'язання за трьома договорами: 1) договором банківського кредиту № 19/К-К від 19.05.2006; 2) договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 2563; 3) договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі за № 4516.

Відтак, як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, при поданні позовної заяви позивач повинен був надати до суду докази оплати судового збору у розмірі 4 800 грн. (1 600 * 3 = 4 800), однак Дочірнім підприємством "Торжок" було надано докази про сплату судового збору тільки в сумі 1 600 грн., тобто у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством.

Як унормовано п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Отже, правомірним та обґрунтованим є висновок господарського суду Миколаївської області, з яким підставно погодився й Одеський апеляційний господарський суд, про повернення позовної заяви Дочірнього підприємства "Торжок" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції вважає помилковим посилання місцевого та апеляційного господарських судів на п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України як на підставу повернення позовної заяви, з огляду на таке.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог.

Таким чином, дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з відповідними позовними вимогами, Дочірнє підприємство "Торжок" вказувало, що на його адресу надійшло повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" № 4 від 16.12.2016 про відступлення права вимоги, за змістом якого відповідач повідомив позивача про те, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк", а останнє - на користь відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер") право вимоги за договором банківського кредиту від 19.05.2006, укладеним між Дочірнім підприємством "Торжок" та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк", за договором іпотеки від 19.05.2006, укладеним між Дочірнім підприємством "Торжок" та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк", за договором іпотеки від 08.09.2008, також укладеним між Дочірнім підприємством "Торжок" та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк". При цьому, дані іпотечні договори були укладені між сторонами в забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, також укладеного між цими ж сторонами.

Відступлення прав вимоги за вказаними договорами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер" відбулося на підставі договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк".

Підставою звернення з позовом про визнання права на невиконання обов'язків стало ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер", як новим кредитором, доказів переходу зазначених прав вимоги, у зв'язку з чим позивач - Дочірнє підприємство "Торжок", вважає, що в силу ч. 2 ст. 517 ЦК України, він має право не виконувати свій обов'язок новому кредиторові до надання останнім доказів переходу прав у зобов'язанні до нового кредитора, у даному випадку, за договором про відступлення права вимоги від 13.12.2016.

Таким чином, хоча в позовній заяві Дочірнє підприємство "Торжок" і просить визнати його право не виконувати зобов'язання перед новим кредитором за трьома договорами (договір банківського кредиту, договори іпотеки), однак вказані договори є пов'язаними між собою, оскільки по-перше, укладені між тими ж самими сторонами, а по-друге, спірні договори іпотеки укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань за одним договором банківського кредиту, а отже, в будь-якому випадку, для належного дослідження всіх обставин справи дані правочини слід розглядати в їх сукупності.

Відтак, помилковим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, а їх сумісний розгляд буде перешкоджати чи суттєво утруднить вирішення спору, який виник між Дочірнім підприємством "Торжок" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер".

Разом з тим, враховуючи, що висновок судів попередніх інстанцій про повернення позовної заяви у зв'язку з несплатою позивачем судового збору у встановленому розмірі, є обґрунтованим та правомірним, то ухвала господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017 та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 залишаються без змін, оскільки помилкове застосування судами п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України не змінює того факту, що судами вірно було повернуто позовну заяву на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Торжок" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.04.2017 у справі № 915/288/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: С.В. Владимиренко

В.І. Картере