донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.09.2017р. справа № 908/417/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівТатенко В. М. Стойка О. В., Чернота Л. Ф.
за участю представників сторін:
від позивача:Не з'явився
від відповідача:Не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя
на рішення Господарського судуЗапорізької області
від10.08.2017р.
по справі№ 908/417/17 (головуючий суддя: Смірнов О. Г., судді: Корсун В. Л., Мірошниченко М. В.)
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя
до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тавріда», с. Юрківка, Запорізька область
простягнення 849' 766,95 грн

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, м. Запоріжжя (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тавріда», с. Юрківка, Запорізька область (далі - Відповідач) суми збитків, спричинених недопоставкою продукції за договором надання послуг по виготовленню готової продукції від 23.02.2016р., у розмірі 369'766,95 грн та суми неустойки за невиконання умов договору надання послуг по виготовленню готової продукції від 23.02.2016р. у розмірі 480' 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.08.2017р. у справі № 908/417/17 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тавріда» на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, неустойку за невиконання умов договору про надання послуг по виготовленню готової продукції від 23.02.2016р. в сумі 140' 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2' 100,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2017р. у справі № 908/417/17 в частині відмови у задоволенні позивних вимог ФОП ОСОБА_4 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у цій справі, в частині відмови у позові, не можна вважати законним і обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства України.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що висновок суду першої інстанції про те, що сторонами не визначено кількість готової продукції, суперечить висновку суду про факт укладення договору поставки, зокрема, про узгодження сторонами всіх істотних умов договору.

Окрім того, в апеляційній скарзі, позивач зазначив, що зменшуючи розмір неустойки за порушення відповідачем строків передання готової продукції, суд першої інстанції помилково зазначив, що мало місце саме 14 випадків порушення строків, тоді як насправді мало місце 28 таких випадків, стосовно кожного виду продукції окремо.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді - Стойка О. В., Чернота Л. Ф.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась без застосування засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив.

Представник відповідача також не з'явився у судове засідання, втім, на електронну адресу суду надіслав заяву б/н від 20.09.2017р., у якій звернувся до судової колегії з проханням про відкладення розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.02.2016р. між ФОП ОСОБА_4, (Замовник) та ТОВ «Агрофірма Тавріда» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг по виготовленню готової продукції (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору предметом цього договору є надання Виконавцем по завданню Замовника за плату послуг по виготовленню готової продукції з давальницької сировини Замовника, протягом терміну дії цього Договору. Виконавець бере на себе зобов'язання відповідно до умов цього Договору виготовити по завданню Замовника готову продукцію на власних виробничих потужностях, залучаючи для цього власних фахівців. Крім того, Виконавець зобов'язується зберігати, до запитання, у власних спеціалізованих складських приміщеннях необхідну сировину для виготовлення готової продукції та готову продукцію, побічну сировину, продукти переробки побічної сировини.

Згідно з п. 2.1.-2.4., 2.6., 2.7. Договору до початку виконання завдання Замовника по виготовленню готової продукції Замовник передає Виконавцю давальницьку сировину. Давальницька сировина Замовника передається (поставляється) на склад Виконавця, що знаходиться за адресою, де знаходяться виробничі потужності Виконавця, та є місцем виконання послуг за цим Договором: Запорізька область, Оріхівський район, село Юрківка, вулиця Садова 3. Давальницьку сировину Замовник доставляє Виконавцю автотранспортом. Приймання Виконавцем давальницької сировини здійснюється відповідно до порядку правил, встановлених ДСТУ 4601:2006 "Насіння олійних культур. Методи відбору проб", а також технічними умовами (державними стандартами) на відповідний вид продукції. Приймання давальницької сировини за кількістю здійснюється шляхом зважування. Приймання давальницької сировини за якістю здійснюється візуальним оглядом, лабораторною перевіркою і перевіркою наявності необхідних сертифікатів, якщо Сторони не узгодили інше Під час передавання давальницької сировини Виконавець забезпечує присутність свого уповноваженого представника, складається акт приймання-передавання давальницької сировини або інший документ узгоджений сторонами, який підписується в уповноважені представниками Сторін, в якому зазначається вид, кількість та якість прийнятої давальницької сировини.

Умовами п. 2.9. - 2.14. Договору сторони визначили, що Виконавець із отриманої від Замовника давальницької сировини на власному обладнанні виготовляє готову продукцію та передає її Замовнику в наступні терміни та строки:

- не пізніше, ніж через 5 (п'ять) днів з моменту приймання Виконавцем від Замовника кожної партії давальницької сировини. При цьому складається накладна чи інший первинний документ на передачу готової продукції Замовнику.

- терміни/строки виготовлення та передачі готової продукції збільшуються у разі, якщо партія давальницької сировини перевищує виробничі потужності Виконавця. При цьому сторонами узгоджуються нові терміни/строки, у вигляді додаткової угоди до цього договору. Готова продукція приймається по заліковій вазі, але не вище фізичної ваги, визначеної при зважуванні на вагах Виконавця. Передана готова продукція може залишатись у Виконавця на відповідальному зберіганні без оплати послуг за зберігання. З моменту підписання усіх відвантажувальних документів продукція вважається переданою Виконавцем та прийнятою Замовником за кількістю та якістю. По завершенні кожного розрахункового періоду Виконавець протягом 5 (п'яти) календарних днів надає Замовнику акт надання послуг. Результати роботи повинні бути оформлені відповідно до законодавчих та загальноприйнятих вимог, якщо інші вимоги не передбачено Сторонами додатково. Робота вважається прийнятою та послуга наданою у разі передачі результатів (готової продукції) з виконанням всіх умов цього Договору та підписання акту виконаних робіт (наданих послуг), якщо інше не передбачено Сторонами додатково, або якщо в десятиденний термін від Замовника не надійшла вмотивована письмова відмова від прийняття виконаних робіт.

Підпунктами 3.1.5., 3.1.7. п. 3.1. Договору передбачені обов'язки Виконавця, а саме: виготовляти готову продукцію по отриманим заявкам Замовника в строк, узгоджений сторонами, та відпустити готову продукцію Замовнику в обумовлені сторонами строки та терміни.

Умовами п. 5.1., 5.2., 5.4. - 5.8. Договору сторони дійшли згоди, що загальна вартість цього Договору не регламентується і складається з сум актів виконаних робіт (наданих послуг). Вартістю послуг Виконавця, які надані за цим Договором є винагорода, розмір якої визначається у відповідності з Базовою вартістю послуги та зазначається в актах виконаних робіт (наданих послуг). Умовою для визначення та нарахування винагороди є факт виконання робіт (надання послуг) Виконавцем у відповідності з цим Договором. Замовник має право здійснити авансові платежі за цим Договором. Усі розрахунки між сторонами цього Договору здійснюються виключно в безготівковій формі або в інший спосіб передбачений діючим законодавством. Валюта по всім розрахункам по цьому Договору здійснюється виключно в національній валюті України (гривні). Замовник здійснює оплату виконання робіт (надання послуг) Виконавця згідно рахунків, виставлених Виконавцем, протягом 5 (п'яти) банківських днів після закінчення розрахункового (звітного) періоду.

Згідно з п. 10.1. Договору цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє протягом 7 (сім) років. Відтак, умови вказаного Договору є дійсними, станом на момент розгляду даної справи.

На виконання умов Договору позивач в період з 26.02.2016р. по 23.04.2016р. передав відповідачу сировину для виготовлення продукції (насіння соняшника згідно ДСТУ 4694:2006) в обсязі 157030 кг на загальну суму 1' 306' 608,00 грн, що підтверджується підписаними між сторонами у справі актами приймання-передачі майна (т.1 а.с. 19 - 32)

На підставі підписаного між сторонами акту приймання-передачі майна № 1 від 01.07.2016р. позивачем було отримано від відповідача наступні матеріальні цінності:

- олію соняшникову 1 (першого) сорту в кількості 53220 кг,

- жмих соняшника в кількості 30500 кг з показниками протеїну 29 % та масляничності 14 %,

- жмих соняшника в кількості 30020 кг (протеїн 32 %, масляничність 9 %).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами був підписаний акт від 06.02.2017р. встановлення кількості лузги соняшника, отриманої внаслідок переробки насіння соняшника за Договором згідно актів приймання-передачі насіння соняшника № 1-14. У вказаному акті сторони встановили, що кількість лузги складає 20 тон 110 кг.

Вважаючи, що відповідачем було порушено умови, укладеного сторонами договору, позивач звернувся до господарського суду з цим позовом, в якому зазначив наступне:

- 01.07.2016р., тобто із значним порушенням встановленого договором строку, позивач отримав від відповідача олію соняшникову 1 сорту в кількості 53220 кг, жмих соняшника в кількості 30500 кг (протеїн 29 %, масляничність (14 %), жмих соняшника в кількості 30020 кг (протеїн 32 %, масляничність 9 %). При цьому позивач зазначив, що відповідачем допущено 14 випадків порушення вимог пункту 2.9 Договору щодо строку передання обох видів готової продукції - олії та паливних гранул. Разом з тим вказує, що станом на день подання позову паливні гранули (пеллети) відповідачем не вироблено і Замовнику (позивачу) не передано.

- з переданої Замовником кількості сировини (насіння соняшника) - 157030 кг Виконавець був зобов'язаний виробити кінцевий продукт - олію, у кількості 69031,309 кг. Станом на день подання позову позивачем отримано 53220 кг олії, тобто кількість недопоставленого продукту складає (69015.606 - 53220.00) 15795.606 кг. При цьому вказує, що непостачанням продукції, в повному обсязі Замовникові спричинено збиток, який дорівнює ринковій вартості кінцевого продукту. Позивач зазначає, що вартість олії соняшникової нерафінованої (ДСТУ 4492:2005) на день подання позову складає 22.200 грн. за 1 тону. Вартість недопоставленої продукції складає: (15795.606 х 22200) 350662 грн. 45 коп.

- отриману згідно з актом від 06.02.2017р. сировину відповідач (Виконавець) повинен був переробити шляхом пресування на кінцевий продукт - паливні гранули (пеллети). При цьому відходів сировини під час цього виробництва технологічна схема не передбачає. Таким чином, кількість пеллет повинна була складати 20 тон 110 кг. Вартість паливних гранул (пеллет) на день подання позову складає 950 грн., а вартість недопоставленої продукції складає: (20,110 х 950) 19104 грн. 50 коп.

Так, виходячи з перелічених підстав, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача збитки, спричинені недопоставкою готової продукції за Договором, а саме олії соняшникової та паливних гранул (пеллет) на загальну суму 369' 766,95 грн.

Розглядаючи праву суд першої інстанції надав обґрунтовану правову оцінку правовідношень, що склалися між Сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Одночасно, відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Ухвалюючи спірне рішення у справі, суд першої інстанції, на підставі приписів ст.ст.628, 901, 712, 662, 669, 224, 225 ЦК України та ст. ст. 193, 265, 266, 224, 225 ГК України, керуючись тим, що в порядку п.п. 3.1.5 та 3.5 Договору заявки Замовника на виготовлення готової продукції до матеріалів справи сторонами не були надані та тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про узгодження між сторонами у справі кількості готової продукції: олії соняшникової та паливних гранул (пеллет), яку відповідач повинен був виготовити та передати позивачу - відмовив останньому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми збитків, спричинених недопоставкою продукції за Договором у сумі 369' 766,95 грн, оскільки позивачем не було доведено факту заподіяння Відповідачем збитків та їх розміру, а також повний склад цивільного правопорушення.

Судова колегія цілком погоджується з таким висновком місцевого суду, вважаючи його повністю обгрунтованим.

Також позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача неустойки за невиконання умов Договору в загальній сумі 480' 000,00 грн, яка складається з: неустойки за порушення строку передання готової продукції в сумі 280' 000,00 грн та неустойки за порушення якості готової продукції в сумі 200' 000,00 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Господарським судом у справі встановлено, строк виготовлення та передачі готової продукції визначений в розділі 2 Договору, а саме в п. 2.9., яким передбачено, що Виконавець із отриманої від Замовника давальницької сировини на власному обладнанні виготовляє готову продукцію та передає її Замовнику в наступні терміни та строки:

- не пізніше, ніж через 5 (п'ять) днів з моменту приймання Виконавцем від Замовника кожної партії давальницької сировини. При цьому складається накладна чи інший первинний документ на передачу готової продукції Замовнику.

Разом з тим згідно з п. 2.7. Договору приймання Виконавцем від замовника давальницької сировини підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передавання давальницької сировини.

Матеріали справи свідчать, що позивач в період з 26.02.2016р. по 23.04.2016р. передав відповідачу сировину для виготовлення продукції (насіння соняшника згідно ДСТУ 4694:2006) в обсязі 157030 кг на загальну суму 1' 306' 608,00 грн, що підтверджується підписаними між сторонами у справі актами приймання-передачі майна (14 актів).

Втім, як вбачається з матеріалів справи, продукція за договором була передана відповідачем позивачу лише 01.07.2016р. на підставі акту приймання-передачі майна № 1, тобто з порушенням строку, встановленого п. 2.9. Договору. За вказаним актом позивачу була передана олія соняшникова 1 (першого) сорту в кількості 53220 кг, жмих соняшника в кількості 30500 кг та жмих соняшника в кількості 30020 кг.

При цьому докази виготовлення відповідачем та передачі позивачу паливних гранул в матеріалах справи відсутні.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було допущено порушення строків виготовлення та передачі готової продукції: олії соняшникової нерафінованої та паливних гранул (паливні брикети, пелети) за 14 актами приймання-передачі майна, тобто 14 випадків порушення, відтак, позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 до ТОВ «Агрофірма Тавріда» про стягнення неустойки підлягають задоволенню частково в сумі 140' 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача решти неустойки у сумі 200' 000,00 грн. суд першої інстанції, проаналізувавши приписи п. 4.3. Договору; відсутність в матеріалах справи доказів претензій позивача щодо якості поставленого йому жмих; відсутність протоколу випробувань лабораторії, передбачений п. 4.3. Договору; визначений у договорі зміст терміну «Готова продукція» - дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Жмих у контексті приписів обумовлених сторонами у Договорі не підпадає під визначення «Готова продукція»; відтак - у разі прострочення у його постачанні не можуть застосовуватись санкції, встановлені п. 6.6 Договору.

Донецький апеляційний господарський суд, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог ФОП ОСОБА_4, дослідивши всі обставини в їх сукупності, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції, як такими, що ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2017р. у справі № 908/417/17 - без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. В. Стойка

Л. Ф. Чернота

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 - до справи; 1 - ГСЗО;

Логвіненко І. Г.

тел.: 702-01-54