ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р.Справа № 922/2289/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент", м. Харків, 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ-ІРЕС", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Харківського відділення Центрального регіонального управління ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", м. Харків
про стягнення 46500,00 грн.
за участю представників:

позивача - Омельницька Т.В., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2017 року та довіреності № б/н від 31.07.2017 року

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Харківського відділення Центрального регіонального управління ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (відповідач) про стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування за договором в сумі 46500,00 грн. Також, позивач просить суд покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказує, що у зв'язку із настанням страхового випадку, що підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили, 20.04.2017 р. позивач звернувся до відповідача у відповідності до вимог п.12 договору страхування із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Одночасно із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач у відповідності до вимог розділу 12 договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами серії 220/02 №048/211/000001 8/16/ВА від 29.08.2016 р. надав на адресу відповідача всі необхідні підтверджуючи документи. Проте, відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. Позивач вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування за договором страхування необґрунтованою та такою, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вимогам цивільною законодавства, у зв'язку з чим зазначене є підставою для звернення до суду за судовим захистом.

Ухвалою суду від 14.07.2017 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31.07.2017 р. о 15:00 год., залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "ХЕМЗ-ІРЕС".

У судовому засіданні призначеному на 31.07.2017 р. о 15:00 год. була оголошена перерва до 04.09.2017 р. о 15:00 год.

Ухвалою суду від 04.09.2017 р. було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, задоволено клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору поза межами двох місячного строку на 15 днів, продовжено строк вирішення спору поза межами двох місячного строку на 15 днів до 26.09.2017 р. включно, задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи на 18.09.2017 р. о 11:30 год.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 18.09.2017 р. за вх. № 30088, надав відзив на позовну заяву з додатком, який судом прийнятий та долучений до матеріалів справи. Згідно нього представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. При цьому представник відповідача вказує, що у відповідача відсутні підстави для визнання вищезазначеної події страховим випадком і виплати страхового відшкодування, оскільки факт завдання шкоди страхувальником спричинений внаслідок невиконання останнім своїх обов'язків за договором про надання консультаційних послуг № 24, період дії якого відповідно до п. 6.2. цього договору з 20.11.2015 р. - по 23.01.2016 р., тобто подія (невиконання страхувальником своїх обов'язків) відбулася ще до укладення зі страховою компанією договору страхування від 29.08.2016 р. Крім того, відповідач вказує, що позивачем, як страхувальником, були порушені умови договору страхування щодо повідомлення про настання страхового випадку, що в силу п.п. 13.1.4. п. 13.1. договору страхування є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

У судовому засіданні призначеному на 18.09.2017 р. о 11:30 год. була оголошена перерва до 25.09.2017 р. о 15:55 год.

Представники відповідача та третьої особи в призначене судове засідання не з'явилися.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 25.09.2017 р. за вх. № 31296, надав заперечення на відзив відповідача, які судом прийняті та долучені до матеріалів справи. Згідно них представник позивача вказував, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

29.08.2016 р. між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Харківського відділення Центрального регіонального управління Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" був укладений договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами серії 220/02 №048/211/0000018/16/ВА строком дії з 30.08.2016 р. до 29.08.2017 р.

Також, 18.05.2015 р. між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Харківського відділення Центрального регіонального управління Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" був укладений договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами серії 220/02 №048/211/00000035/15/ВА строком дії з 19.05.2015 р. до 18.05.2016 р.

Згідно п.2.3. договорів, сторонами була визначена в якості застрахованої діяльності - аудиторська діяльність, а відповідно до п.2.1. договорів є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі в результаті провадження страхувальником застрахованої діяльності, зазначеної в п.2.3. договору.

Сторони договорів страхування визначили, що за договором страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж та виконувати інші умови договору, а страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених договором і правилами.

Пунктом 6 договорів страхування був встановлений розмір страхової суми за договором - 50000,00 грн., а пунктом 7 договорів встановлена безумовна франшиза - 5% від страхової суми, визначеної пунктом 6 договорів.

Згідно з умовами договорів випадок визнається страховим за наявності наступних умов (п.4.3. договорів):

- факт завдання шкоди страхувальником та її розмір є обґрунтованими та доведеними (п.п.4.3.1. договорів);

- ненавмисні помилки (необережність, недогляд), що спричинили заподіяння шкоди, мали місце протягом строку дії договору (п.п.4.3.2. договорів);

- має місце причинно-наслідковий зв'язок між застрахованою діяльністю страхувальника та фактом заподіяння шкоди (п.п.4.3.3. договорів);

- страхувальник винний відповідно до норм законодавства у заподіянні шкоди (п.п.4.3.4. договорів);;

- пред'явлені третіми особами вимоги щодо відшкодування заподіяної страхувальником шкоди заявлені відповідно до та на підставі норм чинного законодавства (п.п.4.3.5. договорів);

- вимоги щодо відшкодування шкоди пред'явлені страхувальнику протягом строку дії договору (п.п.4.3.6. договорів).

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.02.2017 р. у справі № 922/3445/16 задоволені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ-ІРЕС", стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" на користь Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ-ІРЕС" 45600,00 грн. збитків та 1378,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційною господарського суду від 03.04.2017 р. рішення господарського суду Харківської області від 06.02.2017 р. у справі № 922/3445/16 залишено без змін.

12.04.2017 р. господарським судом Харківської області у справі № 922/3445/16 був виданий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" на користь Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ-ІРЕС" 45600,00 грн. збитків та 1378,00 грн. судового збору.

25.04.2017 р. державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 12.04.2017 р. у справі № 922/3445/16.

17.02.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку - стягнення збитків та судового збору за рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/3435/16 від 06.02.2017 р., та повідомлено, що на вищевказане рішення буде подана апеляційна скарга у встановлений законом термін.

27.02.2017 р. відповідачем за вих.№ 15 було повідомлено позивача про те, що після отримання документів, передбачених договором страхування, відповідач одразу ж уважно їх розгляне, проведе повний та всебічний аналіз та як найшвидше повідомить Вас про результати даного розгляду.

20.04.2017 р., у зв'язку із настанням страхового випадку, що підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили, позивач звернувся до відповідача у відповідності до вимог п.12 Договору страхування із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування на користь Приватного акціонерного товариства "ХЕМЗ-ІРЕС".

Згідно позову позивач вказує, що одночасно із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" у відповідності до вимог розділу 12 Договорів добровільного страхування відповідальності перед третіми особами надало на адресу відповідача всі необхідні підтверджуючи документи.

У відповідності до п.11.2. договорів страхування рішення про виплату страхового відшкодування чи про відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати отримання страховиком всіх необхідних документів відповідно до п. 12.1. договору.

Оскільки, позивач не отримав від відповідача будь-якої інформації або вимоги відповідно до п. 12.5. договору страхування про недостатність наданих документів або даних для виплати страхового відшкодування, 14.06.2017 р. позивач звернувся до відповідача із претензією про невиконання умов договору та вимогою виплатити передбачене договором страхування страхове відшкодування на користь 3-ї особи.

У позові позивач вказує, що 03.07.2017 р. на адресу позивача надійшов лист відповідача вих. №1925/17 від 13.06.2017 р. за змістом якого відповідачем було відмовлено у визнанні страховим випадком події із спричинення шкоди 3-й особі, яка підтверджена рішенням суду, та як наслідок. - відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за договором страхування.

В обґрунтування відмови відповідач посилався на обставини, що подія, про яку зазначає позивач, мала місце в період дії договору про надання послуг з 20.11.2015 р. по 23.01.2016 р., в той час як договір страхування був укладений на період з 30.08.2016 р. по 29.08.2017 р. Крім того, відповідач зазначав, що подія відбулась не внаслідок ненавмисної помилки (необережності, недогляду) страхувальника.

Разом з цим, суд зазначає, що в період дії договору про надання послуг з 20.11.2015 р. по 23.01.2016 р. діяв договір страхування відповідальності перед третіми особами серії 220/02 №048/211/00000035/15/ВА зі строком дії з 19.05.2015 р. до 18.05.2016 р.

Сукупність наведених в договорі страхування вимог встановлює, що страховим випадком є не сам факт спричинення шкоди діями страхувальника, а саме висунута 3-ю особою в період дії договору страхування вимога про її відшкодування, яка визнана обґрунтованою за судовим рішенням, що набрало законної сили, ухваленим в період дії договору страхування. З урахуванням зазначеного, твердження відповідача, що заявлена позивачем вимога про сплату страхового відшкодування стосується події, яка відбулася не в межах його дії, є невірним.

З приводу іншої підстави, про яку стверджує відповідач, а саме несвоєчасне повідомлення про настання страхового випадку, то воно також є припущенням, оскільки не ґрунтується на положеннях договору страхування, оскільки матеріали справи підтверджують виконання позивачем умов договору в частині повідомлення відповідача про настання страхового випадку в межах строків встановлених договором страхування.

Щодо суми страхового відшкодування, яке підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, суд враховує положення пунктів 6, 6.1., 6.2.1., 7 та 7.1. договору страхування, та зазначає, що страхове відшкодування за страховим випадком складає 22500,00 грн. та воно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ст. 983 ЦК України).

Відповідно до ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасною здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майновою страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги у справі підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 22500,00 грн.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у пропорційному розмірі задоволених позовних вимог, яка становить 774,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) в особі Харківського відділення Центрального регіонального управління Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (61003, м. Харків, пл. Конституції, 14, ідентифікаційний код 33171206) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес елемент" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 10, ідентифікаційний код 37576158) суму страхового відшкодування у розмірі 22500,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 774,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заявленого позову - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 02.10.2017 р.

Суддя Л.В. Шарко