РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017Справа №910/10138/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пральний комплекс м. Києва

до 1. Військової частини НОМЕР_1 м. Києва,

2. Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України

треті особи 1. Міністерство оборони України,

2. Приватне підприємство Фірма Мірта м. Одеси,

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес група капітал м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 17536,50 грн.

Суддя Паламар П.І.
Представники:
від позивача: Данилова Л.А.,

від відповідачів: 1. Брижеватий О.В., 2. не з`явився,

від третіх осіб: 1.-3. не з`явилися.

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Пральний комплекс (далі-позивач) звернулося в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 м. Києва (далі-відповідач 1.) про стягнення боргу та сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у розмірі 17536,50 грн.

Ухвалою суду від 16 червня 2014 р. до участі у справі в якості іншого відповідача було залучено Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України.

Позивач зазначав, що за завданням відповідача 1. ним були надані послуги з прання і сухого чищення білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 загальною вартістю 17218,08 грн.

Надані належним чином послуги були прийняті відповідачем 1., проте не оплачені.

Посилаючись на те, що у семиденний строк з дня пред`явлення претензії № 1201 від 17 квітня 2013 р. відповідач 1. оплату наданих послуг не провів, позивач просив задовольнити позов та стягнути з останнього на свою користь 17218,08 грн. боргу, три проценти річних з простроченої суми 318,42 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

Заявою від 20 вересня 2017 р. позивач відмовився від позову в частині вимог до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України (відповідача 2.), підтримав вимоги в іншій частині.

Відповідач 1. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, відсутність з позивачем договірних відносин щодо виконання робіт, про оплату яких заявлено позов. Вказував, що наявність акту звірки взаєморозрахунків між ним та позивачем станом на 24 липня 2012 р., актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за відсутності договору між ними не є підставою для здійснення будь-яких розрахунків. Також зазначав, що відповідно до накладних №№ 3291, 1569, 6539/1, 6539/3, 822, 6539/4, 926, 1190, 1297, 1104, 1389, 1481, 1734, 1662, 11 та 12 від 5 липня 2012 р., 23 та 24 від 11 липня 2012 р., 53 та 54 від 18 липня 2012 р. послуги з прання надавали йому Приватне підприємство Фірма Мірта та Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес група капітал м. Києва.

Відповідач 2. відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

У процесі розгляду до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Приватне підприємство Фірма Мірта, Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес група капітал.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не надали, у судове засідання не з`явилися, про час і місце їх проведення повідомлені у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника відповідача 2. та третіх осіб за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останньою постановою Вищого господарського суду України від 14 червня 2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 1 липня 2015 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2017 р. були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі в частині вимог до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України слід припинити, позов в іншій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що протягом січня-липня 2012 року позивач за завданням відповідача1. надавав тому послуги з прання і сухого чищення білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 загальною вартістю 17218,08 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявними у справі копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №№ ОУ-0001726 від 31 травня 2012 р., ОУ-0002052 від 18 липня 2012 р., ОУ-0001960 від 27 серпня 2012 р., двохстороннім актом звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем 1. станом на 24 липня 2012 р.

Таким чином, між сторонами у справі відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 ГК України виникли відносини з договору підряду, укладеного в усній формі, врегульовані гл. 61 ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 626 ЦК України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Посилання відповідача 1. з приводу факту укладення договору суперечать вимогам ст. 181 ГК України та зібраним у справі доказам, тому є безпідставними. У силу вимог ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням того, що строк оплати робіт за договором встановлений не був, відповідач відповідно до вимог ст. 530 ЦК України зобов`язаний був оплатити позивачу ці роботи у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги № 1201 від 17 квітня 2013 р.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин з відповідача 1. на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 17218,08 грн. боргу, 318,42 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Доводи відповідача 1. про те, що послуги з прання і сухого чищення білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 були надані третіми особами належними доказами не підтверджені, суперечать зібраним у справі доказам та встановленим обставинам, тому є безпідставними.

Зокрема, відповідачем не надано доказів укладення господарських договорів з третіми особами на надання послуг, тотожних предмету спірного договору. Наявність таких відносин не підтверджена також з боку третіх осіб. Відсутні також докази прийняття цих послуг від третіх осіб та здійснення за це оплати на їх користь.

Наявні ж у справі накладні №№ 53, 54, 23, 24, 11, 12 та інші, перелік яких включено до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) між сторонами свідчить про залучення позивачем третіх осіб до виконання замовлення, що умовами спірного договору не заборонено.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача 1., понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 33, 49, п. 4 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/10138/14 в частині вимог до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України припинити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Пральний комплекс м. Києва в іншій частині задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 м. Києва ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пральний комплекс (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 6, код 34344528) 17218,08 грн. боргу, 318,42 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1827 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар