ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Справа № 914/1626/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Марко Р.І.

Матущак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (надалі ПАТ «СБЕРБАНК») б/н від 29.08.2017р. (вх. № 01-05/4195/17 від 05.09.2017р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 21.08.2017р.

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ПАТ «СБЕРБАНК» про визнання відсутнім права на стягнення заборгованості

у справі № 914/1626/17

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

(надалі ФОП ОСОБА_2)

до відповідача: Приватного підприємства «Інсталпласт-ХВ» (надалі ПП «Інсталпласт-ХВ»)

про стягнення заборгованості,

за участю:

від апелянта: Кошлій Р.В. - представник (довіреність № 525 від 09.12.2016р.);

від позивача: не з'явився;

від відповідачів: ОСОБА_4 - представник (довіреність б/н від 14.08.2017р.),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у справі №914/1626/17 (суддя Манюк П.Т.) повернуто без розгляду позовну заяву ПАТ «СБЕРБАНК» - третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Ухвала суду мотивована тим, що позовна вимога третьої особи з самостійними вимоги на предмет спору ПАТ «СБЕРБАНК» про визнання відсутнім правовідносин у справі № 914/1626/17 не є тотожною предмету, який розглядається у даній справі (про стягнення заборгованості), у зв'язку з чим вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

ПАТ «СБЕРБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою. Покликається на те, що в провадженні господарських судів знаходиться ряд справ, які, на думку Банку, свідчать про зловмисну домовленість ПП «Інсталпласт-ХВ» з представниками кредиторів. Скаржник відзначає, що позовні вимоги Банку про визнання відсутнім у ФОП ОСОБА_2 права на стягнення коштів з відповідача у даній справі відповідно до фіктивних договорів, є правомірними та обґрунтованими, а тому, на думку заявника, підлягають задоволенню. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у справі №914/1626/17 та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою. Стверджує, що позовна вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору не є тотожною предмету спору у даній справі, а тому відсутні підстави для прийняття позовної заяви Банку в межах розгляду справи №914/1626/17. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у справі №914/1626/17, апеляційну скаргу ПАТ «СБЕРБАНК» - без задоволення.

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу, не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно реєстрів вихідної кореспонденції ЛАГС від 11.09.2017р., 13.09.2017р. обізнаний з датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги.

Суд не визнавав обов'язковою явку учасників судового процесу в судове засідання.

Враховуючи встановлені законом строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що в силу положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України дану справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами при відсутності позивача.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у справі №914/1626/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2017 року ухвалою господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 914/1626/17 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ПП «Інсталпласт-ХВ» про стягнення 1016000,00 грн. боргу (а.с.14-15).

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 мотивовані тим, що ПП «Інсталпласт-ХВ» не виконало зобов'язань за договором про надання тимчасової фінансової допомоги від 26.02.2015р. № 26/02/15-01 щодо повернення грошових коштів в розмірі 1016000,00 грн.

19 серпня 2017 року ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до господарського Львівської області з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про визнання відсутнім у ФОП ОСОБА_2 права на стягнення грошової заборгованості з ПП «Інсталпласт-ХВ».

Вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, обґрунтовані тим, що, на думку заявника, у ФОП ОСОБА_2 відсутнє право на заявлення позову про стягнення з ПП «Інсталпласт-ХВ» спірної суми коштів, оскільки такі зобов'язання є надуманими.

Оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд повернув без розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ПАТ «СБЕРБАНК», що слугувало підставою звернення скаржника до суду апеляційної інстанції з даною апеляційною скаргою.

При винесенні даної постанови колегія суддів керується наступним.

Відповідно до частини 1 статті 26 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Згідно частини 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

У пункті 1.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" зазначено, що у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Так, предметом спору за позовом третьої особи є вимога про визнання відсутнім у ФОП ОСОБА_2 права на стягнення грошової заборгованості з ПП «Інсталпласт-ХВ»

Поряд з цим, предметом спору у справі № 914/1626/17 є вимога про стягнення з ПП «Інсталпласт-ХВ» на користь ФОП ОСОБА_2 1016000,00 грн. боргу.

Враховуючи викладене, ані предмет, ані підстави позову про стягнення заборгованості не стосуються предмету спору за позовом третьої особи про визнання відсутнім права на стягнення грошової заборгованості.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, заявлені вимоги третьої особи ПАТ «СБЕРБАНК» не є тотожними вимогам позивача за позовом ФОП ОСОБА_2

Самостійна вимога третьої особи повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Будь-яка інша вимога, що знаходиться поза цим предметом, не може розглядатись у даній справі, як вимога третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

У відповідності із п.5 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог.

Отже, колегія суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для прийняття позовної заяви ПАТ «Сбербанк» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у справі №914/1626/17 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ПП «Інсталпласт» про стягнення заборгованості.

Заявник не позбавлений права на звернення до господарського суду за захистом свого права та інтересу шляхом подання самостійного позову відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

У своїй апеляційній скарзі ПАТ «СБЕРБАНК» наводить обставини, які фактично стосуються суті заявлених ним позовних вимог, та не зазначає, які конкретно норми матеріального чи процесуального права порушив суд при винесенні ухвали від 21 серпня 2017 року у справі №914/1626/17.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у даній справі прийнята відповідно до норм процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно положень ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 21.08.2017р. у справі № 914/1626/17, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» - без задоволення.

Справу повернути до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Марко Р.І.

Матущак О.І.