РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/11590/17

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 77 670,93 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Головащенко Я.О. - представник за довіреністю № Ц/3-04/284-16 від 11.10.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 77 670,93 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов договору №1202 від 30.05.2016 року укладеного між ним та ПрАТ «ЕВРАЗ Дніпровський металургійний завод», згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною №47131206 від 27.04.2017 року за груповою відправкою на адресу позивача у вагонах №№ 56858855, 59777854, 56559461, 55119200 надійшов вантаж - кокс доменний, вантажовідправник - ПрАТ «ЕВРАЗ ЮЖКОКС», м. Кам'янське Дніпропетровська область.

Проте, при прибутті вантажу на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці складено комерційні акти щодо недостачі вантажу, внаслідок чого позивачу були спричинені збитки, які відповідач, як перевізник зобов'язаний відшкодувати.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.07.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.08.2017 р.

07.08.2017 р. до канцелярії суду відповідач подав заперечення на позовну заяву.

В судове засідання 07.08.2017 р. представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 18.07.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.08.2017 року розгляд справи відкладено на 11.09.2017 року.

В судове засідання 11.09.2017 року представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 18.07.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

25.12.2015 року між публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вантажовласник) та публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (виконавець) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № 1970/ДФ/10017 (далі - договір перевезення), предметом якого є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Так, згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору перевезення вантажовласник зобов'язується пред'являти виконавцю у визначені терміни місячні плани перевезень, заявку на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються, або прибувають на його адресу, а виконавець зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Згідно з п. 7.1 договору перевезення виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

30.05.2016 року між приватним акціонерним товариством «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» (постачальник) та приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець) укладено договір №1202, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві коксохімічну продукцію (далі по тексту - товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

На виконання умов договору, на підставі залізничної накладної №47131206 від 27.04.2017 року за груповою відправкою на адресу позивача відправлено кокс доменний загальною масою 1670600 кг у 41 вагонах. Відправником вантажу є ПРАТ «ЄВРАЗ ЮЖКОКС».

29.04.2017 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/346, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 56858855 в кількості 2 000 кг, про що в накладній № 47131206 зроблено відповідну відмітку.

В комерційному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж кокс домений, насипом. Вага визначена відправником на вагонних вагах в русі, MAX 150т: брутто - не вказано, тара з бруса - 22 850 кг, нетто - 37 750 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 58 600 кг, тара з брусу - 22 850 кг, нетто - 35 800 кг, що менше документа на 2 000 кг.

Погрузка в вагоні вижче рівня бортів на 300-400 мм, шапкообразне. Поверхня вантажу не маркована. Над 1-3 люками повздовж поїзду наявна виємка розміром 300 ммХ 2800 ммХ700 мм в глубину вагону. Вагон в технічному відношенні справний.

29.04.2017 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/347, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 59777854 в кількості 2 150 кг, про що в накладній № 47131206 зроблено відповідну відмітку.

В комерційному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж кокс домений, насипом. Вага визначена відправником на вагонних вагах в русі, MAX 150т: брутто - не вказано, тара з бруса - 22 850 кг, нетто - 41 350 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 62 050 кг, тара з брусу - 22 850 кг, нетто - 39 200 кг, що менше документа на 2 150 кг.

Погрузка в вагоні вижче рівня бортів на 300-400 мм, шапкообразне. Поверхня вантажу не маркована. Над 1-2 люками повздовж поїзду наявна виємка розміром 2500 ммХ 2800 ммХ600 мм в глубину вагону. Вагон в технічному відношенні справний.

29.04.2017 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/348, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 56559461 в кількості 2 2000 кг, про що в накладній № 47131206 зроблено відповідну відмітку.

В комерційному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж кокс домений, насипом. Вага визначена відправником на вагонних вагах в русі, MAX 150т: брутто - не вказано, тара з бруса - 22 700 кг, нетто - 40 000 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 60 500 кг, тара з брусу - 22 700 кг, нетто - 37 800 кг, що менше документа на 2 200 кг.

Погрузка в вагоні вижче рівня бортів на 300-400 мм, шапкообразне. Поверхня вантажу не маркована. Над 5-7 люками повздовж поїзду наявна виємка розміром 3500 ммХ 2800 ммХ600 мм в глубину вагону. Вагон в технічному відношенні справний.

29.04.2017 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/349, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 55119200 в кількості 2 250 кг, про що в накладній № 47131206 зробленовідповідну відмітку.

В комерційному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж кокс домений, насипом. Вага визначена відправником на вагонних вагах в русі, MAX 150т: брутто - не вказано, тара з бруса - 21 750 кг, нетто - 40 400 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 59 9000 кг, тара з брусу - 21 750 кг, нетто - 38 150 кг, що менше документа на 2 250 кг.

Погрузка в вагоні вижче рівня бортів на 300-400 мм, шапкообразне. Поверхня вантажу не маркована. Над 2-6 люками повздовж поїзду наявна виємка розміром 8000 ммХ 2800 ммХ500 мм в глубину вагону. Вагон в технічному відношенні справний.

29.04.2017 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/350, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 55082341 в кількості 2 700 кг, про що в накладній № 47131206 зроблено відповідну відмітку.

В комерційному акті зазначено, що за документом значиться: вантаж кокс домений, насипом. Вага визначена відправником на вагонних вагах в русі, MAX 150т: брутто - не вказано, тара з бруса - 22 400 кг, нетто - 40 600 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 60 300 кг, тара з брусу - 22 400 кг, нетто - 37 900 кг, що менше документа на 2 700 кг.

Погрузка в вагоні вижче рівня бортів на 300-400 мм, шапкообразне. Поверхня вантажу не маркована. Над 1-2 люками повздовж поїзду наявна виємка розміром 2500 ммХ 2800 ммХ600 мм в глубину вагону. Вагон в технічному відношенні справний.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем відповідно до рахунку вантажовідправника ПрАТ «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» №258 від 27.04.2017 року з урахуванням норми недостачі вантажу 1% становить 77 670,93 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача збитки, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 77 670,93 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Стаття 224 ГК України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 77 670,93 грн. збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу (загальною вагою 11 300 кг (2 000 кг + 2 150 кг + 2 200 кг + 2 250 кг + 2 700 кг)) при його перевезенні у вагонах №№ 56858855, 59777854, 56559461, 55119200, 55082341 за залізничною накладною № 47131206 від 27.04.2017.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 статті 307 Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як свідчать матеріали справи, складені комерційний акти №485604/346, №485604/347, №485604/348, №485604/349, №485604/350 від 29.04.2017 року за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній №47131206 від 27.04.2017 року, фактичній масі вантажу, який перевозився у вагонах №№ 56858855, 59777854, 56559461, 55119200, 55082341.

Відповідно до ч. 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Обставини, встановлені у комерційних актах щодо відсутності маркування вантажу не приймаються до уваги як підстава для відмови у позові, оскільки факт незбереження вантажу, прийнятого залізницею до перевезення, не з її вини не надано до матеріалів справи.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для вантажів, які перевозяться у вологому стані: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, 1% маси, зазначеної в перевізних документах: кокс.

Суд не погоджується з твердженням відповідача щодо того, що сума природної втрати повинна рахуватися 2%, а не 1%, оскільки в перевізних документах зазначено, що перевозиться кокс доменний, проте немає позначки що він перевозився у вологому стані.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем було здійснено розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу) наступним чином:

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №56858855 відповідно до рахуну вантажовідправника № 258 від 27.04.2017 року з ПДВ становить 8 353,51 грн. (з ПДВ), виходячи з розрахунку:

17978856,42 грн. (з ПДВ) грн. : 2152,250 т (загальна вага) = 8 353,51 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 37 750 кг

Фактично виявилось - 35 800 кг, нестача - 2 000 кг.

Проте, судом встановлено, що у комерційному акті допущено арифметичну помилку у сумі нестачі вантажу, оскільки зазначено вага по документам нетто 37 750 кг, виявилось нетто 35 800 кг = 2 000 кг недостачі, проте повинно бути 1 950 кг.

Тому, при розрахунку судом береться недостача в розмірі 1 950 кг.

37 750 кг * 1% (природні втрати) = 377,50 кг

Нестача з урахуванням природних втрат становить 1 950- кг- 377,50 кг = 1 572,50 кг

Отже, сума втраченого вантажу становить 8 353,51 грн. * 1,5725т = 13 158,45 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №56858855 відповідно до рахуну вантажовідправника № 258 від 27.04.2017 року з ПДВ становить 8 353,51 грн. (з ПДВ), виходячи з розрахунку:

17978856,42 грн. (з ПДВ) грн. : 2152,250 т (загальна вага) = 8 353,51 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 41 350 кг

Фактично виявилось - 39 200 кг, нестача - 2 150 кг.

41350 кг * 1% (природні втрати) = 413,50кг

Нестача з урахуванням природних втрат становить 2 150 кг- 413,50 кг = 1 736,5 кг

Отже, сума втраченого вантажу становить 8 353,51 грн. * 1,736т = 14 501,69 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №56858855 відповідно до рахуну вантажовідправника № 258 від 27.04.2017 року з ПДВ становить 8 353,51 грн. (з ПДВ), виходячи з розрахунку:

17978856,42 грн. (з ПДВ) грн. : 2152,250 т (загальна вага) = 8 353,51 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 40 000 кг

Фактично виявилось - 37 800 кг, нестача - 2 200 кг.

40 000 кг * 1% (природні втрати) = 400 кг

Нестача з урахуванням природних втрат становить 2 200 кг- 400 кг = 1 800 кг

Отже, сума втраченого вантажу становить 8 353,51 грн. * 1,8т = 15 036,32 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №56858855 відповідно до рахуну вантажовідправника № 258 від 27.04.2017 року з ПДВ становить 8 353,51 грн. (з ПДВ), виходячи з розрахунку:

17978856,42 грн. (з ПДВ) грн. : 2152,250 т (загальна вага) = 8 353,51 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 40 400 кг

Фактично виявилось - 38 150 кг, нестача - 2 250 кг.

40 400 кг * 1% (природні втрати) = 404 кг

Нестача з урахуванням природних втрат становить 2 250 кг- 404 кг = 1 846 кг

Отже, сума втраченого вантажу становить 8 353,51 грн. * 1,846т = 15 420,58 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №56858855 відповідно до рахуну вантажовідправника № 258 від 27.04.2017 року з ПДВ становить 8 353,51 грн. (з ПДВ), виходячи з розрахунку:

17978856,42 грн. (з ПДВ) грн. : 2152,250 т (загальна вага) = 8 353,51 грн.

Вага згідно документа в вагоні - 40 600 кг

Фактично виявилось - 37 900 кг, нестача - 2 700 кг.

40 600 кг * 1% (природні втрати) = 406 кг

Нестача з урахуванням природних втрат становить 2 700 кг- 406 кг = 2 294 кг

Отже, сума втраченого вантажу становить 8 353,51 грн. * 2,294т = 19 162,95 грн.

Враховуюче вищезазначене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків підлягають частковому задоволенню в розмірі 77 279,99 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення збитків в розмірі 390,94 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ідентифікаційний код: 00191129) збитки у розмірі 77 279 (сімдесят сім тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 592 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 25.09.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий