ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Справа № 922/2537/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівКорсака В.А., Данилової М.В., Сибіга О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиВолодимирської сільської ради, Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 05.04.2017
у справі № 922/2537/16 Господарського суду Харківської області
за позовомСільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна"
до1. Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", 2.Красноградської районної ради Харківської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача1. Колгосп "Родіна", 2. ОСОБА_4, 3. ОСОБА_5, 4. ОСОБА_6, 5. ОСОБА_7
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача1.Красноградська районна державна адміністрація Харківської області, 2.Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 3.Відділ Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області
провизнання недійсним рішення, скасування акта та припинення права користування ділянками
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет споруВолодимирської сільської ради
до1.Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", 2.Красноградської районної ради Харківської області
провизнання недійсним рішення, скасування акта та припинення права користування ділянками

в судовому засіданні взяли участь представники :

- позивачаБуханцов В.В., Кучеренко О.О
- - відповідача - 1не з'явились
- відповідача - 2 Горошко Т.М., Собко О.В.
- треті особи (позивача)не з'явились
- треті особи (відповідача)не з'явились
- третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" звернувся до Господарського суду Харківської з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" та Красноградської районної ради, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Красноградської районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992 "Про передачу земель колгоспу "Родина"; припинити право користування земельною ділянкою Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995; скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданий Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995 для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Красноградської районної ради народних депутатів від 22.07.1992.

Також у жовтні 2016 року Володимирівська сільська рада Красноградського району Харківської області порядку статті 26 Господарського процесуального кодексу України звернулась до Господарського суду Харківської області із позовом до Красноградської районної ради Харківської області та Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", в якому просила: визнати незаконним та скасувати рішення Красноградської районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992 "Про передачу земель колгоспу "Родина"; скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданий Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995 для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Красноградської районної ради народних депутатів від 22.07.1992; припинити право користування земельною ділянкою Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2016 позовну заяву Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області прийнято до розгляду із позовом Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.12.2016 (головуючий суддя Добреля Н.С., судді: Прохоров С.А., Калантай М.В.) позов Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" залишено без розгляду, позов Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 (головуючий суддя Здоровко Л.М., судді: Плахов О.В., Фоміна В.О.), рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" та у позові Володимирської сільської ради Красноградського району Харківської області відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, позивач та третя особа у справі - Володимирівська сільська рада Красноградського району Харківської області звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

Також, не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити мотивувальну частину постанови, відмовивши у задоволенні позовних вимог Володимирської сільської ради з підстав відсутності порушеного права.

У зв'язку з відпусткою судді Ходаківської І.П., здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів та сформовано колегію суддів для розгляду даної справи у наступному складі: головуючий - Корсак В.А., судді - Данилова М.В., Сибіга О.М. (протокол від 01.09.2017).

Красноградська районна рада Харківської області, Красноградська районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Відділ Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області, Колгосп "Родіна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не надіслали відзиви на касаційні скарги, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", Колгосп "Родіна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Красноградська районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Відділ Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області також не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи касаційних скарг, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до виписки із протоколу №2 зборів уповноважених колгоспу "Родіна" Красноградського району Харківської області, що відбулось 02.07.1992, вирішено надати згоду на передачу земель і основних оборотних засобів, що належить колгоспу "Родіна" Хрестищенському управлінню бурових робіт для створення на цих землях підсобного господарства (т.1 а.с. 44 на звороті, 45).

02.07.1992 між Красноградською радою народних депутатів та Хрестищенським управлінням бурових робіт ДП "Укрбургаз", з урахуванням рішення зборів колгоспу "Родіна" Красноградського району від 02.07.1992, був укладений договір, відповідно до умов якого Радою було передано Управлінню в постійне користування для створення підсобного господарства землі колгоспу "Родіна" (т.1 а.с.46).

Пунктом 2.1. договору визначено, що Управління зобовязується прийняти на баланс основні засоби і матеріальні цінності колгоспу "Родіна", бути правонаступником колгоспу "Родіна" по договорам господарства. Прийняти на роботу по переводу колгоспників колгоспу в установленому законом порядку; організувати підсобне господарство на землях колишнього колгоспу і забезпечити виробництво с/г продукції в 1992 році не нижче рівня виробництва 1991 року.

Внаслідок цього, 22.07.1992 Красноградською районною радою народних депутатів Харківської області було прийнято рішення "Про передачу земель колгоспу "Родіна", згідно з пунктом 1 якого, були передані в постійне користування землі колгоспу Родіна Хрестищенському управлінню бурових робіт. Даним рішенням Хрестищенське управління бурових робіт було зобов'язане на землях колгоспу Родіна здійснити сільськогосподарське виробництво, вирішити соціальні питання та здійснити заходи щодо розвитку інфраструктури сіл, розташованих на землях, які передаються (пункт 2 рішення) (т.1 а.с.44).

В подальшому, 18.12.1995 відповідно до рішення Красноградської районної ради народних депутатів від 22.07.1992 Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству Україна був виданий державний акт на право постійного користування землею площею 3544,4 га для ведення сільськогосподарського виробництва, серії НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №9.

В обґрунтування своїх позовних вимог Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" посилався на те, що вказані дії порушують права колишніх учасників колгоспу "Родіна", оскільки земельна ділянка, яка належала на праві постійного користування колгоспу "Родіна", незаконно використовується Хрестищенським управлінням бурових робіт без припинення права користування земельними ділянками колгоспом "Родіна".

Залишаючи без розгляду позов Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд виходив з того, що відсутність витребуваного судом акта на право постійного користування земельною ділянкою колгоспом "Родіна", правонаступником якого вважає себе позивач, унеможливлюють всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, що також робить неможливим виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення.

Скасовуючи в цій частині рішення місцевого господарського суду та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність на час звернення із позовом (серпень 2016 року) порушеного права Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", як правонаступника колгоспу "Родіна", у зв'язку з прийнятим Красноградською районною радою народних депутатів Харківської області рішенням від 22.07.1992 "Про передачу земель колгоспу "Родина".

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, зокрема врахувавши те, що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого станом на 13.12.2016 міститься запис, що правонаступником колгоспу "Родіна" є Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна". При цьому у вказаному витягу також зазначено, що юридична особа - колгосп "Родіна" є припиненою лише з 12.12.2016 за рішенням засновників (т. 3 а.с. 228-230).

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновку судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу (при цьому підстави позову визначає позивач при зверненні до суду першої інстанції).

Обґрунтовуючи наявність порушеного права у зв'язку з прийнятим Красноградською районною радою народних депутатів Харківської області рішенням від 22.07.1992 "Про передачу земель колгоспу "Родина", Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" посилався, зокрема на протокол зборів уповноважених членів колгоспу "Родіна" Красноградського району Харківської області від 18.06.2016, на яких було вирішено питання щодо ліквідації колгоспу "Родіна" з передачею прав та обов'язків колгоспу правонаступнику - Сільськогосподарському багатофункціональному кооперативу "Родіна" ().

Позивач наголошував на тому, що вказані обставини стали підставою для проведення загальних зборів Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", відповідно до протоколу яких від 18.06.2016 було вирішено питання про прийняття до складу членів Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" громадян, які є членами колгоспу "Родіна" та колгоспних пенсіонерів колгоспу "Родіна".

Зазначене стало підставою для подальшого затвердження нової редакції статуту Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", який був наданий позивачем до суду, з урахуванням внесених до пункту 2.1. статуту змін щодо визначення позивача правонаступником колгоспу "Родіна".

На дослідженні зазначених обставин, які на думку позивача, підтверджують наявність порушеного права, як правонаступника колгоспу "Родіна", позивач наголошував упродовж усього розгляду спору, проте, ці доводи у повному обсязі судами не оцінювалися.

Окрім цього, вирішуючи спір в частині позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Володимирської сільської ради, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про перевищення Красноградською районною радою народних депутатів своїх повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, що знаходиться на землях Володимирської сільської ради, внаслідок прийняття оспорюваного рішення "Про передачу земель колгоспу "Родіна" від 22.07.1992 та видачі на його підставі державного акта НОМЕР_1 від 18.12.1995.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначаючи про те, що спірна земельна ділянка як час прийняття оскаржуваного рішення та видачі державного акту, так і на даний час, перебуває на землях Володимирської сільської ради та посилаючись при цьому на наявні у матеріалах справи докази (т.2 а.с.167-168, т.3 а.с.5-87), жодної оцінки таким доказам надав, мотивувальна частина постанови відповідних висновків не містить.

Водночас суд першої інстанції на вищевказані докази не посилався та їх досліджував, обмежившись лише посиланням на виконану у вигляді таблиці експлікацію площ земель колгоспу "Родіна" та підсобного господарства Хрестищенського управління бурових робіт (т.2. а.с. 168), при цьому не надавши належної оцінки того, яким чином ця експлікація підтверджує віднесення спірної земельної ділянки до земель Володимирської сільської ради.

З огляду на що, висновок судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог Володимирської сільської ради визнається колегією суддів передчасним.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

За таких обставин, протилежні висновки судів попередніх інстанцій щодо застосування до вимог Володимирської сільської ради приписів законодавства, яким врегульовано застосування позовної давності, визнаються колегією суддів також передчасними.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такої ж позиції дотримується також Верховний суд України у своїй постанові від 20.05.2014 у справі № 64/366-10.

Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення без повного дослідження усіх обставин справи, тоді як відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на це, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у зв'язку з визначеними Господарським процесуальним кодексом України повноваженнями Вищого господарського суду України як касаційної інстанції слід враховувати, що згідно з частиною другою статті 1117 названого кодексу касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, у колегії суддів відсутні підстави визнати рішення судів попередніх інстанцій такими, що повністю відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 (із змінами і доповненнями) рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень). Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскаржувані судові рішення таким вимогам не відповідають.

Відповідно до пункту 3 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а судові акти попередніх інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати все вищевикладене, всебічно і повно з'ясувати обставини справи, дійсні права та обов'язки сторін. В залежності від встановленого, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 922/2537/16 та рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2016 у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і М. В. Данилова

О. М. Сибіга