ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017р. Справа № 917/1439/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (м.Полтава, вул. Старий Поділ, буд.5; адреса для листування: 39601, м. Кремечнук, пр-т Свободи (вул.60 років Жовтня), буд.8)

до Комунального закладу "Кременчуцький обласний госпіталь для ветеранів війни" Полтавської обласної ради (вул. Ігоря Сердюка, буд. 23/1, м. Кременчук, 39600)

про стягнення 52 782,04 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 52782,04 грн. згідно договору постачання теплової енергії № 113/86 від 01.03.2010р., з них: 7541,07 грн. - пені, 40267,02 грн. - інфляційних, 4973,95 грн. - 3% річних.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що заборгованість за постачання теплової енергії у відповідача відсутня, підстави для нарахування штрафних санкцій між сторонами були врегульовані щорічними договорами про закупівлю теплової енергії в гарячій воді за державні кошти, а не умовами договору № 1736 від 01.01.2010р.; позивачем не надано доказів порушення умов оплати спожитої теплової енергії відповідачем по щорічним договорам про закупівлю теплової енергії; за п.2.2.20 Договору № 1736 від 01.01.2010р. відповідач споживає теплову енергію виключно в межах встановлених кошторисів, оскільки є бюджетною установою, а тому відповідач здійснював оплату за спожиту теплову енергію у відповідності до бюджетних призначень, позивач навмисно сприяв збільшенню розміру штрафних санкцій, що призводить до збільшення втрат бюджету.

Відповідач прохає зменшити розмір пені на 90 відсотків та зменшити штрафні санкції, оскільки відповідач є комунальним закладом, утримується за рахунок місцевого бюджету і здійснює свою фінансово-господарську діяльність но основі кошторису.

В судовому засіданні 19.09.2017р. оголошено перерву до 28.09.2017р. про час та місце розгляду справи сторони повідомлені під розписку.

В судовому засіданні 28.09.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (позивачем) та Комунальним закладом "Кременчуцький обласний госпіталь для ветеранів війни" Полтавської обласної ради (відповідачем) було укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 113/86 від 01.03.2010р., з протоколом розбіжностей та невідємними додатками до нього (далі - Договір); (а.с.21-29).

Відповідно до п. 1.1 Договору теплопостачальна організація (позивач) зобов'язалась надавати відповідачу (споживачеві) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно п. 2.2.2 Договору відповідач зобовязався оплачувати постачальнику вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного договору, згідно з умовами цього Договору та додатку до нього № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію.

Відповідно до додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (а.с.28) розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними.

Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

За період жовтень 2014р. - червень 2015р., жовтень 2015р. - червень 2016р., жовтень 2016р. - червень 2017р. позивач поставив відповідачу теплової енергії на загальну суму 2515091,62 грн. (з ПДВ), що підтверджується актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії від 24.10.2014р., 17.11.2014р., 15.12.2014р., 22.01.2015р., 16.02.2015р., 16.03.2015р., 21.04.2015р., 29.05.2015р., 23.06.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р., 31.01.2016р., 29.02.2016р., 31.03.2016р., 30.04.2016р., 31.05.2016р., 30.06.2016р., 27.10.2016р., 22.11.2016р., 26.12.2016р., 23.01.2017р., 24.02.2017р., 15.03.2017р., 18.04.2017р., 15.05.2017р., 15.06.2017р. (а.с.158-193).

На оплату вказаної суми позивачем були виписані рахунки за номерами 113 від 24.10.2014р., від 17.11.2014р., від 15.12.2014р., від 22.01.2015р., від 21.04.2015р., від 29.05.2015р., від 23.06.2015р., від 31.10.2015р., від 30.11.2015р., від 31.12.2015р., від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р., від 30.04.2016р., 31.05.2016р., від 30.06.2016р., від 27.10.2016р., від 22.11.2016р., від 26.12.2016р., від 23.01.2017р., від 24.02.2017р., від 15.03.2017р., від 18.04.2017р., від 15.05.2017р., від 15.06.2017р. (а.с.32-58).

Вказані рахунки були вручені відповідачу, що підтверджується виписками з книги вручення рахунків за період жовтень 2014р. - червень 2015р., жовтень 2015р. - червень 2016р., жовтень 2016р. - червень 2017р. (а.с.59-85).

Відповідачем було сплачено 2469925,35 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками банку по рахунку (а.с.86-130).

Згідно довідки позивача сума боргу складає 45166,27 грн.

Позивач вказує, що відповідач порушував визначені договором строки оплати теплової енергії. В звязку з цим позивач заявив вимоги про стягнення 7541,07 грн. пені, нарахованої за період 05.11.2016р. 06.07.2017р., 40267,02 грн. інфляційних за період лютий 2015р. - жовтень 2016р., 4973,95 грн. - 3% річних за період 25.11.2014р. - 06.07.2017р. (розрахунок а.с.15-20).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п.4.2.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Такі ж умови узгоджені сторонами в п.6 Додатку № 4 до Договору.

На підставі цих положень позивач заявив вимоги про стягнення 7541,07 грн. пені, нарахованої за період 05.11.2016р. 06.07.2017р.

Судом встановлено, що позивачем терміни прострочення платежів визначені правильно, нарахування пені проведено у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України в межах шестимісячного строку, враховано обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ; розрахунок проведено правильно.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 7541,07 грн. пені є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90 відсотків, оскільки відповідач є комунальним закладом, утримується за рахунок місцевого бюджету і здійснює свою фінансово-господарську діяльність но основі кошторису.

Згідно п.3 ст.83 ГПК України господарський суд має право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до Статуту Комунального закладу "Кременчуцький обласний госпіталь для ветеранів війни" Полтавської обласної ради даний заклад здійснює організаційно-методичну, консультативну, профілактичну, лікувальну і реабілітаційну медичну допомогу, спрямовану на збереження, поліпшення та відновлення здоровя ветеранам війни та прирівняним за пільгами категоріям населення. Серед основних завдань Госпіталю, зокрема, є надання стаціонарної та консультативної амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги з мобільним денним стаціонаром ветеранам війни (учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни, учасникам антитерористичних операцій), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Враховуючи те, що 1) терміни прострочки сплати основного боргу є незначними; 3) відповідач є бюджетною організацією; 4) відповідач є соціально-значущим лікувальним закладом, а також ступінь виконання боржником зобовязань за укладеним договором, керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені на 90 % та стягнення з відповідача 754,11 грн. пені. Дана сума, на думку господарського суду, є достатньою мірою відповідальності для відповідача за порушення умов договору та несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії позивачем.

В іншій частині - вимоги про стягнення пені відхиляються судом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі даної норми позивач заявив до стягнення 4973,95 грн. - 3% річних за період 25.11.2014р. - 06.07.2017р. Правильність даного розрахунку підтверджено судом при перевірці.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 4973,95 грн. - 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Наведене не було враховано позивачем при визначенні періодів та боргу нарахування інфляційних, розрахунок проведено не за повний місяць існування боргу та без врахування суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений

Після проведення перерахунку судом встановлено, що сума інфляційних за період з 01.02.2015р. по 31.10.2016р. становить 39211,56 грн. Позовні вимоги в цій частині є правомірними та задовольняються судом.

В іншій частині у позові щодо інфляційних слід відмовити за їх безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 25.07.2017р. № 634466 (а.с.9).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального закладу "Кременчуцький обласний госпіталь для ветеранів війни" Полтавської обласної ради (вул. Ігоря Сердюка, буд.23/1, м. Кременчук, 39600; ідентифікаційний код 04543507) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (м. Полтава, вул. Старий Поділ, буд.5; адреса для листування: 39601, м.Кремечнук, пр-т Свободи, буд.8; ідентифікаційний код 00131819) 754 грн. 11 коп. пені, 39211 грн. 56 коп. інфляційних, 4973 грн. 95 коп. річних, 1600грн.. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 28.09.2017р.

Суддя Безрук Т.М.