ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" вересня 2017 р.Справа № 922/2930/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Тернопіль
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 289 404,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна", про стягнення 144 702,00 грн. штрафу та 144 702,00 грн. пені. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги вмотивовано невиконанням відповідачем рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 березня 2017 року № 04-р/к у справі № 838-ЗМС.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 вересня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/2930/17 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 25 вересня 2017 року.

В засідання суду 25 вересня 2017 року учасники процесу своїх повноважних представників не направили; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (арк. спр. 22, 23); водночас, ухвалою суду від 04 вересня 2017 року сторони попереджені про можливість розгляду справи за наявними матеріалами у разі нез'явлення (ненадання документів) до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 09 червня 2017 року порушено провадження у справі № 922/1788/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено судове засідання.

17 липня 2017 року, постановою господарського суду Харківської області по справі № 922/1788/17, визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зебріна" (ідентифікаційний номер боржника: 39801818) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

18 липня 2017 року на офіційному веб-сайті оприлюднено повідомлення про визнання боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна") банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25 липня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості про те, що юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зебріна" перебуває в стані припинення, за підставою - судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури справа № 922/1788/17 від 17 липня 2017 року.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає 2усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно до положень статті 4-1 ГПК господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною девятою статті 16 ГПК (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника. Так, до ч. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

За ч. 1 ст. 17 Закону, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Отже, системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому усі майнові вимоги до боржника, зокрема, які виникли до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство мають розглядатися у справі про банкрутство.

Відповідно, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом провадження у даній справі є стягнення штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 березня 2017 року № 4/р-к 838-ЗМС та пені за прострочення сплати штрафу (за період з 13 червня 2017 року по 23 серпня 2017 року), а як зазначалося вище в даній ухвалі суду, ухвалою господарського суду Харківської області від 09 червня 2017 року було порушено провадження у справі № 922/1788/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; 17 липня 2017 року, постановою господарського суду Харківської області, по справі № 922/1788/17 визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зебріна" (ідентифікаційний номер боржника: 39801818) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню господарським судом за правилами позовного провадження, а має розглядатися в межах провадження по справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" ().

Дана правова позиція повністю узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 13 квітня 2016 року по справі № 3-304гс16, вимоги якої, в силу ч. 1 ст. 111-28 ГПК України, є обов'язковими до виконання.

Враховуючи, що чинне законодавство не передбачає механізму передачі спору з позовного провадження у провадження по справі про банкрутство, позовне провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та керуючись ст.ст. 4-1, 4-3, 12, 16, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86, ч. 1 ст. 111-28 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/2930/17 за позовом Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зебріна" про стягнення 144 702,00 грн. штрафу та 144 702,00 грн. пені припинити .

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/2930/17