ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р.Справа № 916/1767/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: Войцехівська М.В. за довіреністю від 17.07.2017р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1767/17:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ"

про стягнення 145732,78 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю „ІНТЕРСТАБ" (далі - Позивач) звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (далі - Відповідач) із позовом про стягнення боргу за договором поставки товару посилаючись на порушення відповідачем умов договору в частині неоплати товару.

З підстав ст. ст. ст. ст. 11, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.174, ст.193 Господарського кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду не з'явився був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи ( поштове повідомлення відповідача у справі )

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Надана позивачем заява про забезпечення позову судом залишена без задоволення у зв'язку з її необгрунтованістю та безпідставністю.

В засіданні суду 25.09.2017р. за правилами ст. 85 ГПК України, в присутності представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представника позивача, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи між сторонами у справі 25 грудня 2015 р. укладений Договір поставки № 15/12 (далі - Договір) за яким позивач у період з 25 грудня 2015 року по 31 травня 2017 року за видатковими накладними здійснив поставку харчових інгредієнтів (Товар) Відповідачеві.

Позивач виконав свої зобов'язання як Постачальника Товару в повному обсязі і належним чином згідно з умовами Договору та за відсутності будь-яких претензій з боку Відповідача щодо якості Товару, про що свідчать підписані сторонами у справі видаткові накладні за вказаний період.

У зв'язку з порушенням Відповідачем умов Договору з оплати Товару, що поставлявся Позивачем за ним утворилась заборгованість на суму 138.782,26 грн. за поставлений Позивачем у період з 23 березня 2017 року по 31 травня 2017 року Товар :

за видатковою накладною № 281 від 23.03.2017 р.,

за видатковою накладною № 282 від 23.03.2017 р.,

за видатковою накладною № 296 від 27.03.2017 р„

за видатковою накладною № 297 від 27.03.2017 р.,

за видатковою накладною № 321 від 03.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 322 від 03.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 362 від 10.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 363 від 10.04.2017 р„

за видатковою накладною № 372 від 12.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 373 від 12.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 396 від 20.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 397 від 20.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 416 від 24.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 417 від 24.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 428 від 27.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 429 від 27.04.2017 р.,

за видатковою накладною № 457 від 04.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 458 від 04.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 491 від 12.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 492 від 12.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 517 від 18.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 518 від 18.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 527 від 19.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 528 від 19.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 529 від 19.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 530 від 19.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 539 від 23.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 540 від 23.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 555 від 26.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 556 від 26.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 580 від 31.05.2017 р.,

за видатковою накладною № 581 від 31.05.2017 р.

Станом на день пред'явлення позову борг Відповідачем не погашений, що свідчить про порушення ним приписів ст.ст. 525, 526 ЦКУ України.

За п. 4.2. Договору на Покупцяпокладено обов'язок щодо здійснення передоплати кожної товарної партії шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у розмірі 100 % від вартості партії Товару.

Пунктом 6.3. Договору передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату Покупцем згідно розділу 4 Договору: Покупець сплачує (Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період порушення, від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день порушення виконання.

За наданим позивачем розрахунком період прострочення грошового зобов'язання відповідачем складає з 01/06/2017 по 18/07/2017, тобто 48 днів, та складає 145 732,78 грн. з яких 138 782,26 грн., - сума боргу, 2 220,52 грн. - інфляційні втрати, 547,52 грн. - 3% річних та 4182,48 грн. пеня.

Проаналізувавши наданий позивачем розрахунок сум стягнення суд приймає його до уваги та вважає правильним.

Зворотнього відповідач, в порядку ст. 33 ГПК України, не довів. Доказів сплати не надав.

Таким чином, з огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (65013, Одеська область, місто Одеса, Миколаївська дорога, будинок 235, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАБ" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15, офіс 25 ) 138782 (сто тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 26 коп. основного боргу, 2220 (дві тисячі двісті двадцять) грн. 52 коп. інфляційних витрат, 547 (п'ятсот сорок сім) грн. 52 коп. 3% річних, 4182 (чотири тисячі сто вісімдесят дві) грн. 48 коп. пені та 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п'ять) грн. 99 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02 жовтня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук