ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.09.2017 Справа № 904/8568/17

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АРНАД ГРУП", м. Кривий ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю "СТАЛЬ", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів в сумі 653 208 104,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРНАД ГРУП" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 653 208 104,90 грн., що складають суму грошових коштів, сплачених позивачем на підставі договору поруки № DNH2LOK06794 від 18.11.2016 року.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є:

- примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку);

- розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція).

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Позовна заява № 1809/17-10 від 18.09.2017 р. підлягає поверненню, бо не містить належних доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

До матеріалів справи долучено лише поштову квитанцію від 19.09.17р, яка є розрахунковим документом та підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, здійснених на адресу ТОВ "Сталь" м. Дніпро, проте, опис вкладення, який би підтверджував надіслання вказаної вище копії позовної заяви на адресу відповідача в позовних матеріалах відсутній.

Долучений же до позовної заяви разом із поштовою квитанцією від 19.09.17р. опис вкладення свідчить про надіслання копії позовної заяви за адресою: м.Київ, вул.Грушевського,1Д.

Вказані обставини, відповідно до п. 6 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Крім того, статтею 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви повинні бути надані документи, в т.ч., які підтверджують сплату судового збору.

Згідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини поданої позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 653 208 104,90 грн. яка, відповідно, складає ціну позову.

Таким чином, судовий збір за подання до господарського суду вказаної вище позовної заяви майнового характеру повинен складати 240 000,00 грн.

Доказів, які б свідчили про сплату судового збору на вказану вище суму до позовної заяви не додано.

Вказані обставини, відповідно до ч.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви.

В той же час, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши вказане вище клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з п. 3.1. постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували те, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, тому, самі лише обставини, пов'язані із відсутністю грошових коштів не можуть вважатися підставою для звільнення від його сплати.

До того ж, доказів, які б підтверджували, що в майбутньому (після винесення рішення) у позивача буде можливість для оплати судового збору, останнім надано не було.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору.

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, у т.ч. обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В порушення вказаної вище статті ГПК України позовна заява не містить обгрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості. Не залучено такого розрахунку і до позовних матеріалів, що відповідно до п.3 ст.63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви також.

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява № 1809/17-10 від 18.09.17р. з додатками на 32-х аркушах, в тому числі конверт.

Суддя ОСОБА_1