ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Справа № 910/14503/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017
у справі№ 910/14503/16 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок"
доПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк"
проприпинення правовідношення
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Кравець О.С., дов. від 24.07.2017, Човганюк Б.В., довір. від 24.07.2017;

- відповідача: Мірвода А.М., довір. від 25.09.2017;

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича про припинення правовідношення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14503/16 (суддя Зеленіна Н.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 (головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Агрикова О.В., Мальченко А.О.) позов задоволено, визнано припиненим зобов'язання за Договором кредиту № ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Визнано частково припиненим зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" у розмірі 18 497 386, 00 грн. за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 25.02.2011 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" 2 756, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою у справі постановою, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом статті 203 господарського кодексу України, статті 601 Цивільного кодексу України, просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016, прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив ТОВ "Аваль-Брок", у якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін з мотивів, викладених у відзиві.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 25.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" (позивачем, позичальником) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" (відповідачем, кредитором, банком) укладено Договір кредиту № ЮЛ-36/2011-К(далі Договір), за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 9 843 437,50 грн. зі сплатою 15,0 % річних строком до 23.02.2012.

29.06.2011 між цими ж сторонами укладено Договір кредиту № ЮЛ-114/2011-К та Договір про внесення змін № 2 до Договору кредитної лінії № ЮЛ-114/2011-К від 26.06.2014, за умовами яких кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті, ліміт якої складає 19 000 000, 00 грн., зі сплатою 11,0 % річних. Строк дії кредитної лінії закінчується 01.07.2015.

23.05.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" та компанією Janolio Holdings Limited, юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр, укладено Договір позики, за умовами якого компанія Janolio Holdings Limited надає Банку за його письмовою заявкою транші в межах суми 600 000 доларів США.

23.05.2016 між Банком та компанією Janolio Holdings Limited укладено Договір про надання Траншу №1, відповідно до якого відповідачу надано кошти в сумі 600 000 доларів США. Кінцевим терміном погашення траншу визначено 30.05.2016.

23.05.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" (банком) та громадянином ОСОБА_8 (вкладником) укладено Договір банківського вкладу № Д-28299/USD з Правилами "Строковий з виплатою процентів наприкінці строку", за яким банк приймає на зберігання від вкладника грошові кошти в розмірі 650 000 доларів США та зобов'язується виплачувати вкладнику 6,5% річних. Строк розміщення вкладу - з 23.05.2016 до 23.06.2016.

Як встановлено судами, 10.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" та громадянином ОСОБА_8 укладено Договір відступлення права вимоги № 1/16, за умовами якого громадянин ОСОБА_8 відступив належні йому права вимоги за Договором банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USD, а позивач замінив вкладника як сторону Договору банківського вкладу.

10.06.2016 між позивачем та компанією Janolio Holdings Limited укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого компанія Janolio Holdings Limited відступила належні їй права вимоги за Договором позики від 23.05.2016, а позивач замінив кредитора за Договором позики.

За твердженнями позивача, наведене свідчить про те, що він набув права вимоги до відповідача за Договором позики від 23.05.2016, укладеним між Банком та компанією Janolio Holdings Limited, а також за Договором банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USD, укладеним між Банком та громадянином ОСОБА_8.

Повідомленнями від 15.06.2016 за вих. № 16/06/67 та за вих. № 15/06-01 позивач проінформував відповідача (банк) про перехід права вимоги за Договором позики від 23.05.2016 та за Договором банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USD.

15.06.2016 ТОВ "Аваль-брок" надіслало ПАТ КБ "Євробанк" заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог ( вих. № 16/06/66), в якій заявило про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 15 015 926,75 грн. за Договором кредиту № ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу перед Банком в сумі 15 015 926,75 грн. за Договором позики від 23.05.2016 відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 10.06.2016. Залишок за непогашеним грошовим зобов'язанням позивача перед відповідачем за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 3 984 073,25 грн.

Цього ж дня, 15.06.2016 позивач направив відповідачу заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (вих. № 16/06/68), в якій зазначив про припинення зобов'язання зі сплати боргу в сумі 9 750 000 грн. за Договором кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та 3 481 458, 85 грн. за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011- К від 29.06.2011 внаслідок зарахування боргу відповідача в сумі 13 231 458,85 грн. за Договором позики від 23.05.2016 відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 10.06.2016. Залишок за непогашеним грошовим зобов'язанням позивача перед відповідачем за Договором кредиту №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011 становить 502 614,40 грн.

01.07.2016 банк надав позивачу Довідку вих. 01-10.1/2620-БТ про залишок заборгованості по кредитам за Договорами кредиту №ЮЛ-36/2011-К від 25.02.2011 та №ЮЛ-114/2011-К від 29.06.2011, згідно якої банком не враховано зарахування зустрічних однорідних вимог, здійснених позивачем.

Спір у справі, що переглядається, виник у зв'язку з відмовою банку визнати проведене позивачем зарахування зустрічних позовних вимог.

Розглядаючи справу, місцевий господарський суд, позицію якого підтримала апеляційна інстанція, керуючись приписами статей 509, 512, 514, 516, 601, 1048, 1054, 1066 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на встановлені судом обставини повідомлення позивачем відповідача про зарахування вимог до запровадження тимчасової адміністрації.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення у касаційному порядку, колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання на підставі частини 3 статті 203 Господарського кодексу України припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За приписами статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (статті 601 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів про зарахування однорідних зустрічних вимог, коли боржник банку одночасно є кредитором банку, під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог статей 601 - 602 Цивільного кодексу України, ст.ст. 92 - 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора. При вирішенні питання щодо правомірності зарахування однорідних вимог згідно зі статті 601 Цивільного кодексу України у випадках, коли зустрічні вимоги виражені в різних валютах, слід виходити з того, що такі вимоги є однорідними. У цьому разі зарахування може проводитись за курсом, визначеним сторонами у договорі, а якщо така домовленість відсутня - за офіційним валютним курсом, встановленим Національним банком України.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника.

За змістом названих правових норм, залік можливий лише за наявності таких умов:

вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником;

однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового;

необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення.

Тобто, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів, тощо); строк виконання щодо таких вимог настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Переглядаючи справу, колегія суддів Вищого господарського суду України зауважує, що як місцевим судом, так і судом апеляційної інстанції не з'ясовувалось, чи настав строк виконання за кредитним договором від 25.02.2011 №ЮЛ-36/2011-К та від 29.06.2011 №ЮЛ-114/2011-К (в редакції додаткової угоди від 26.06.2014). Коли мали бути повернуті кошти за кредитними договорами. Чи сплачував боржник ці кошти, чи існує прострочка виконання зобов'язань. Чи звертався банк до ТОВ "Аваль-брок" з вимогою про стягнення заборгованості за цими кредитними договорами, якщо так, у якому розмірі.

Як унормовано приписами статті 603 Цивільного кодексу України у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги.

Як встановлено судами, 10.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваль-брок" та громадянином ОСОБА_8 укладено Договір відступлення права вимоги № 1/16, за умовами якого громадянин ОСОБА_8 відступив належні йому права вимоги за Договором банківського вкладу від 23.05.2016 № Д-28299/USD, а позивач замінив вкладника як сторону Договору банківського вкладу. При цьому, судами не досліджувались умови договору від 23.05.2016 № Д-28299/USD в частині виникнення у банку обов'язку повернути кошти, зокрема пункт 3.3 договору. Як і не з'ясовувалось, чи виникло на момент подання заяви про зарахування зустрічних вимог від 17.06.2016 у вкладника право вимагати повернення вкладу у розмірі 650 000,00 USD.

Не досліджувались судами обставини виконання сторонами договору позики від 23.05.2016. Чи дійсно були перераховані кошти на виконання цього договору, чи настав строк виконання і цього зобов'язання на момент подання позивачем банку заяви про зарахування зустрічних вимог, чи зверталась компанія Janolio Holdings Limited чи новий кредитор до відповідача з вимогами про повернення коштів за договором позики.

Таким чином, розглядаючи справу як місцевий господарський суд, так і суд апеляційної інстанції не дотримались вимог статей 32-34, 43, 82, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Доводи касаційної скарги у цій частині є обґрунтованими.

В силу вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначене, Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати прийняті у справі судові рішення з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду. Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти обґрунтоване, законне рішення суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Євробанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/14503/16 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова