РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017Справа № 910/13125/17

Суддя Плотницька Н. Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії
доПриватного акціонерного товариства "Телесистеми України"
простягнення 13 001 грн 83 коп.
Представники:
від позивача: Листопадова Н.О. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явились,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської філії до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 13 001 грн 83 коп. заборгованості за договором оренди нерухомого майна № 12-25 від 01.04.2015, в тому числі: 11 042 грн 66 коп. заборгованості, 809 грн 97 коп. пені за прострочення платежів з орендної плати, 112 грн 61 коп. 3 % річних за прострочення платежів з орендної плати та 809 грн 97 коп. інфляційних втрат за прострочення платежів з орендної.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна № 12-25 від 01.04.2015 належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 11 042 грн 66 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором позивачем нараховано 809 грн 97 коп. пені за прострочення платежів з орендної плати, 112 грн 61 коп. 3 % річних за прострочення платежів з орендної плати та 809 грн 97 коп. інфляційних втрат за прострочення платежів з орендної.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13125/17, розгляд справи призначений на 25.09.2017

25.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 25.09.2017 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень № 019.

У судове засідання 25.09.2017 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 25.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Київської міської філії (орендодавець за договором) та Приватним підприємством "Телесистеми України" (орендар за договором) укладено договір оренди № 12-25, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину технологічного приміщення, розташованого в м. Київ на 2 поверсі чотириповерхового будинку № 10, по вул. Володимирській, загальною площею 2 м2 - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку.

У відповідності до пункту 12.1. договору сторонами погоджено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами, діє до 31.12.2015 та регулює взаємовідносини між сторонами з 01.01.2015.

Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акта приймання-передачі майна (пункт 2.1. договору).

Згідно з актом передачі-приймання майна, підписаного між представниками сторін 01.04.2015, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину технологічного приміщення , розташоване в м. Києві на 2 поверсі 4-поверхового будинку № 10, по вул. Володимирській, загальною площею 2 м2.

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що майно, передане орендареві, повертається орендодавцеві не пізніше дати закінчення строку дії договору (якщо не укладено договір на наступний строк) за актом передачі-приймання, за, звіреним з актом приймання-передачі майна, зазначеним у пункті 2.1. цього договору , разом з отриманим від орендодавця устаткуванням, інвентарем та іншим майном у належному стані, з усіма зробленими поліпшеннями, які неможливо виокремити від об'єкта оренди.

Згідно з пунктом 3.1. договору орендна плата становить 2 042 грн 00 коп. з ПДВ.

У відповідності до пункту 3.3. договору витрати на утримання майна, плату за комунальні послуги та інші включено до розміру фіксованої орендної плати.

Відповідно до пункту 3.4. договору орендар відшкодовує витрати на електроенергію у порядку, визначеному правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку орендодавця у термін зазначений у пункті 3.6. договору.

Згідно з пунктом 3.5. договору орендодавець станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги, та не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком надає перший примірник акта про надані послуги. Орендар протягом двох робочих днів з дати отримання підписує та повертає орендодавцю перший примірник акта про надані послуги.

Відповідно до пункту 3.6. договору орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги. Податкова накладна надається орендарю згідно податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 3.8. договору датою початку оплати вважається дата приймання-передачі майна, що вказана у додатку 1.

31.12.2016 між сторонами підписано акт передачі-приймання майна, відповідно до умов якого орендар передав, а орендодавець прийняв згідно з договором № 12-25 від 01.04.2015 частину технологічного приміщення, розташованого в м. Київ на 2 поверсі чотириповерхового будинку № 10, по вул. Володимирській, загальною площею 2 м2.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також встановлено статтею 764 Цивільного кодексу України та опосередковано нормою частини 4 статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

За змістом статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати орендних платежів за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11 042 грн 66 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати орендних платежів за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно на суму 11 042 грн 66 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати орендних платежів за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно за договором оренди № 12-25 від 01.04.2015 на загальну суму 11 042 грн 66 коп. вимоги позивача про стягнення з відповідача 11 042 грн 66 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 809 грн 97 коп. інфляційних втрат, 112 грн 61 коп. 3 % річних, нарахованих за період з 28.09.2016 по 01.04.2017, а також 1 036 грн 83 коп. пені, нарахованої за період з 28.09.2016 по 01.04.2017.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення пені за період прострочення з 28.09.2016 по 01.04.2017 позивач посилається на положення пункту 8.2 договору, відповідно до якого передбачено, що у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною 1 статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 12.1. договору сторонами погоджено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами, діє до 31.12.2015 та регулює взаємовідносини між сторонами з 01.01.2015.

Згідно з частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином, враховуючи те, що строк дії договору оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) № 12-25 від 01.04.2015, в тому числі і положень щодо застосування відповідальності за його порушення, з урахуванням норм статті 764 Цивільного кодексу України, закінчився 31.12.2016, у зв'язку з поверненням орендодавцеві об'єкту оренду за договором, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, нарахованої за період прострочення з 01.01.2017 по 01.04.2017, визнається судом не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки пеня нарахована за період, коли умови договору щодо її застосування вже не діяли. Також, суду не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо забезпечення неустойкою (штрафом, пенею) виконання відповідачем обов'язку після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) № 12-25 від 01.04.2015.

З огляду на вищевказане, суд наводить власний розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, відповідно до норм статті частини 6 статті 232 Господарського кодексу України з урахуванням розміру простроченого платежу та терміну дії договору:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
Рахунок № 82Е200/16-182 від 31.08.2016
2164.7428.09.2016 - 27.10.20163015.0000 %0.082 %*53.23
2164.7428.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*69.56
2164.7409.12.2016 - 31.12.20162314.0000 %0.077 %*38.09
Рахунок № 82Е200/16-270 від 30.09.2016
2164.7428.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*69.56
2164.7409.12.2016 - 31.12.20162314.0000 %0.077 %*38.09
Рахунок № 82Е200/16-359 від 31.10.2016
2164.7428.11.2016 - 08.12.20161114.0000 %0.077 %*18.22
2164.7409.12.2016 - 31.12.20162314.0000 %0.077 %*38.09
Рахунок № 82Е200/16-457 від 30.11.2016
2164.7428.12.2016 - 31.12.2016414.0000 %0.077 %*6.62
Всього:331.46
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) № 12-25 від 01.04.2015, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 331 грн 46 коп., а вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 809 грн 97 коп. та інфляційних втрат у розмірі 112 грн 61 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, місто Київ, Русанівський бульвар, будинок 7, ідентифікаційний код 22599262) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40, ідентифікаційний код 01189910) заборгованість у розмірі 11 042 (одинадцять тисяч сорок дві) грн 66 коп., пеню у розмірі 331 (триста тридцять одна) грн 46 коп., 3 % річних у розмірі 112 (сто дванадцять) грн 61 коп. та інфляційні втрати у розмірі 809 (вісімсот дев'ять) грн 97 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 513 (одна тисяча п'ятсот тринадцять) грн 34 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 02.10.2017

Суддя Н.Б. Плотницька