КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" вересня 2017 р. Справа № 910/20156/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Гончарова С.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ПАТ "Дельта банк" - Пасацької В.В.,

від заявника - Герелес Л.В.,

від боржника - арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. (ліквідатора),

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

про перегляд за нововиявленими обставинами

ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 (головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Верховець А.А., Агрикова О.В.)

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016

у справі № 910/20156/14

за заявою Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Столиця"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 27.09.2016, ліквідовано банкрута ТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством, провадження у справі № 910/20156/14 припинено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ПАТ "Дельта банк" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, та направити справу до суду першої інстанції для продовження процедури ліквідації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/20156/14.

Ухвала мотивована тим, що у ПАТ "Дельта банк" відсутній статус учасника провадження у справі про банкрутство, а отже і право на апеляційне оскарження судових рішень у справі № 910/20156/14.

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" звернулося із заявою про перегляд ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 за нововиявленими обставинами, в якій просить переглянути вказану ухвалу, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження процедури ліквідації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 прийнято заяву ПАТ "Дельта банк" до провадження, розгляду справи призначено на 03.08.2017.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.08.2017 ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 прийнято апеляційну скаргу банку колегією суддів у зміненому складі.

03.08.2017 в судовому засіданні представник банку підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017, просив її задовольнити, переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017, поновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2016, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2016 про затвердження звіту ліквідатора, затвердження ліквідаційного балансу та ліквідацію банкрута - ТОВ «ТД «Метал-Столиця», справу направити до суду першої інстанції для продовження процедури ліквідації.

Представник заявника заперечила проти задоволення заяви банку.

Представник арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. не заперечив проти задоволення заяви банку в частині перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 03.08.2017 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі №910/20156/14, скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі №910/20156/14 за нововиявленими обставинами, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/20156/14 призначено на 19.09.2017.

Як було встановлено при розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/20156/14, у зв'язку з відсутністю у банка права на апеляційне оскарження судових рішень у даній справі.

Звертаючись до апеляційного господарського суду про перегляд ухвали від 21.01.2017 за нововиявленими обставинами, банк послався на постанову Вищого господарського суду України від 16.05.2017, якою було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суд від 26.01.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016, справу направлено на новий розгляд в частині грошових вимог банку.

За результатами нового розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 визнано Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" кредитором боржника на загальну суму 9320334,41 грн та зобов'язано ліквідатора внести кредиторські вимоги банку до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, ПАТ "Дельта Банк" є кредитором боржника, а отже набув статусу учасника провадження - сторони у справі про банкрутство та має право на апеляційне оскарження судових рішень.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Згідно з ч. 1, 2 ст.114 ГПК України рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення. Перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної і касаційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, яким змінено або прийнято нове судове рішення.

Враховуючи, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 банк визнано кредитором боржника, банк є стороною у справі про банкрутство, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ПАТ "Дельта банк" та скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 за нововиявленими обставинами.

Частиною 8 статті 114 ГПК України встановлено, що у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/20156/14 було припинено, а ухвала про припинення апеляційного провадження скасована за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розгляду по суті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 та зазначає наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2014 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Столиця".

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 35 473 546,42 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.01.2015 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.

13.06.2016 від ліквідатора надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута, за наслідками розгляду якого оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 27.09.2016, ліквідовано банкрута - ТОВ "Торговий дім "Метал-Столиця" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством, провадження у справі припинено.

Ухвала суду першої інстанції від 27.09.2016 мотивована тим, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені у зв'язку з відсутністю майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог, а відтак в силу ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство вважаються погашеними. У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Звертаючись з апеляційною скаргою ПАТ "Дельта банк" вказав на неповноту здійснених ліквідатором дій та вжитих останнім заходів під час ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту дебіторської заборгованості, тощо.

Тобто, ліквідатор зобов'язаний вчинити всі можливі дії щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника шляхом запитів до відповідних органів, у тому числі державної виконавчої служби, банківських установ, бюро технічної інвентаризації, реєстраційних відділень МВС України тощо, здійснити вичерпні заходи щодо встановлення наявності чи відсутності вини засновників боржника, вини керівника боржника, які мають право давати обов'язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, у доведенні боржника до банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою вжиття заходів, спрямованих на пошук майна банкрута та його реалізацію, ліквідатором зроблено відповідні запити в державні органи, які ведуть облік активів та мають інформацію щодо матеріальних активів юридичним особам, Копії відповідних запитів та відповідей реєструючих органів додані ліквідатором банкрута до звіту.

На письмові запити ліквідатор отримав відповіді про відсутність будь-яких зареєстрованих за боржником активів.

Статтею 41 Закону передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатором в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 46 Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

До обов'язків ліквідатора входить самостійно вживати заходи, спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута та здійснення необхідних дій, що створюють можливість наповнення ліквідаційної маси банкрута для повного задоволення вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ПАТ "Дельта банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 9 320 334,41 грн., з яких 8 000 000,00 грн. - основної заборгованості та 1 320 334,41 грн. заборгованості за процентами, які ґрунтуються на укладеному 28.07.2008 між ТОВ "Український промисловий банк" та банкрутом кредитному договорі № 169/К-08, а також договорі застави товарів в обороті № 169-2к-08, укладеному 28.07.2008 на виконання умов кредитного договору та подальшим укладенням 12.03.2011 між ТОВ "Український промисловий банк" та ПАТ "Дельта банк" договору про передачу активів ТОВ "Український промисловий банк" в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ "Дельта банк".

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 відмовлено банку у задоволенні поданої ним заяви через відсутність у боржника жодного майна, в тому числі зареєстрованого майна, що є заставним, а також у зв'язку із пропуском строку позовної давності для звернення з відповідними вимогами.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у даній справі залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 (про розгляд кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк"), справу №910/20156/14 передано на новий розгляд грошових вимог ПАТ "Дельта банк" до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду в зазначеній частині.

За результатами нового розгляду справи в частині кредиторських вимог ПАТ "Дельта банк", ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 визнано Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Столиця" на суму 9320334,41 грн., зобов'язано арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. окремо внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Столиця" вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на суму 9320334,41 грн., які забезпечені заставою майна, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 мотивована тим, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору № 169/К-08 від 28 липня 2008 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Столиця" (банкрут), останній заборгував Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" 9983491,83 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями указаного договору, рішення Господарського суду м. Києва від 8 лютого 2010 р. у справі № 33/465, договору про передачу активів ТОВ "Український промисловий банк" в рахунок погашення заборгованості від 12 березня 2011 р., ухвалою Господарського суду м. Києва від 27 липня 2012 р. у справі № 33/465 про заміну сторони виконавчого провадження № ВП 18995441.

Виконання боржником зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечене заставою на підставі договору застави товарів в обороті № 169/Zk-08 від 28 липня 2008 р., предмет якої сторонами було оцінено у 16 128 436,92 грн.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно з ч. 1, 4 статті 42 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Таким чином, ліквідатор має вжити необхідні заходи з розшуку та реалізації заставного майна банкрута.

Втім, ліквідатор, будучи обізнаним про наявність майна боржника, яке перебуває в заставі банківської установи згідно чинних договорів застави, будь-які заходи з його виявлення та розшуку не здійснив, дії по поверненню заставного майна в володіння банкрута не вчинив, що є порушенням статті 41, 42 та 46 Закону про банкрутство.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Окрім того, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

При цьому, звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника.

Однак, звіт ліквідатора, який надано суду на затвердження, вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки в ньому не відображено вчинення всіх належних дій ліквідатором по виявленню активу боржника та по формуванню ліквідаційної маси банкрута, із врахуванням вищезазначеного.

При цьому, місцевий господарський суд також не звернув увагу на існування майна банкрута, яке було предметом забезпечення вимог Банку, не здійснив всебічне дослідження поданого на затвердження суду звіту ліквідатора, не проаналізував вчинення ліквідатором вичерпних дій та вжиття належних заходів з розшуку майна банкрута, що призвело до передчасного висновку про можливість завершення провадження у даній справі про банкрутство.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, як така, що прийнята передчасно, з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106, 112, 113, 113-1, 114 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. За результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 про припинення провадження у справі № 910/20156/14.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 про припинення провадження у справі № 910/20156/14 скасувати.

3. Справу № 910/20156/14 направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури.

4. Копію даної постанови направити учасникам провадження та державному реєстратору.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді С.А. Гончаров

В.О. Пантелієнко