РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 Справа № 910/12138/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Зарудній О.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 7 660,76 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», відповідач) про стягнення 7 660,76 грн.

Свої позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» обґрунтовує тим, що 10.12.2016 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника ОСОБА_1, та автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Тойота". У подальшому позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 8 520,04 грн.

У позові ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» просило стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 7 520,04 грн., інфляційну складову боргу у сумі 120,32 грн. та 3 % річних у сумі 20,40 грн., а всього - 7 660,76 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що сума страхового відшкодування повинна бути визначена з урахуванням оціненої шкоди транспортного засобу та вирахуванням розміру податку на додану вартість. Просив відмовити у задоволенні позову та розгляд справи здійснювати без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 75 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 030316/4640/0000022 від 09.11.2016 р., укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

10.12.2016 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника ОСОБА_1, та автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Тойота".

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 10.12.2016 р. ОСОБА_2 є винною особою у скоєнні ДТП.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 00210832 від 08.02.2017 р. та висновку ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» від 08.02.2017 р. загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 8 520,04 грн.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 13.12.2016 р., страхового акту № 00210832 від 09.02.2017 р. ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у сумі 8 520,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 006681 від 21.02.2017 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. по справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. по справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у сумі 8 520,04 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

Доводи відповідача про те, що відшкодування витрат при заміні кредитора має здійснюватись з урахуванням оціненої шкоди та з врахуванням розміру податку на додану вартість, суд не приймає, оскільки спірні правовідносини у даному випадку не регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до них застосовуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються зі ст.ст. 993, 512, 514 ЦК України, що регулюють заміну кредитора. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

При цьому суд звертає увагу, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15.

Також судом встановлено, що полісом НОМЕР_3 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн., відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 7 520,04 грн. (8 520,04 грн. - 1 000,00 грн.), а тому вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягає задоволенню судом у вказаній сумі.

Крім суми страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» заявило вимогу про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у сумі 120,32 грн. та 3 % річних у сумі 20,40 грн.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 910/22034/15, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 120,32 грн. та 3 % річних у сумі 20,40 грн., тобто у заявлених позивачем сумах.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 7 660,76 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 70А, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 7 520 (сім тисяч п'ятсот двадцять) грн. 04 коп., інфляційну складову боргу у сумі 120 (сто двадцять) грн. 32 коп., 3 % річних у сумі 20 (двадцять) грн. 40 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 21 вересня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 26 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.