КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа№ 927/557/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Чорної Л.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ГУ ДФС у Київській області - Якимчука О.П.,

від боржника - Карети О.О. (ліквідатор),

розглянувши апеляційні скарги Головного управління ДФС у Київській області, Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017

у справі №927/557/17 (суддя Фесюра М.В.)

за заявою боржника Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" (код 37563767)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 у справі № 927/557/17 визнано банкрутом Приватне підприємство "Домінанта-Славутич" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Карету Олександра Олеговича.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 та припинити провадження у справі.

Також, не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Броварська ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 та припинити провадження у справі.

Апеляційні скарги органів ДФС обґрунтовані порушенням порядку ліквідації юридичної особи, дотримання якого є обов'язковим перед зверненням до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора та представника органів ДФС, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Боржник звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у зв'язку з тим, що в процесі ліквідації ліквідаційна комісія виявила недостатність активів боржника для погашення заявлених вимог кредиторів в загальній сумі 112965,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2017 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Домінанта-Славутич", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 у справі № 927/557/17 визнано Приватне підприємство "Домінанта-Славутич" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Карету Олександра Олеговича.

Як вбачається з матеріалів справи, оголошення про визнання боржника банкрутом оприлюднене 04.07.2017 за №44196.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Тому, при винесені постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника.

Згідно ч. 5 ст. 11 Закону про банкрутство боржник зобов'язаний звернутись в місячний строк до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство у разі, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Так, статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з частиною 1 статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом. (частина 3 статті 110 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи (ч. 3 ст. 111 ЦК України).

Частиною 7 статті 111 ЦК України передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Згідно ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Частиною 9 статті 111 ЦК України встановлено, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 95 Закону про банкрутство є: прийняття рішення учасниками юридичної особи рішення про початок ліквідації та встановлення строку для заявлення кредиторами вимог, оцінка вартості наявного майна боржника, оприлюднення оголошення згідно з вимогами статті 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, розгляд заявлених вимог кредиторів із повідомленням про результати такого розгляду, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу, реалізація майна юридичної особи з метою розрахунків з кредиторами, закриття рахунків, відкриті у фінансових установах Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, 20.02.2017 власником боржника було прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом його ліквідації, призначено головою ліквідаційної комісії ОСОБА_5, встановлено двомісячний строк для заявлення вимог кредиторами з дати державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.06.2017, боржник з 21.02.2017 перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

21.02.2017 оприлюднене на веб-сайті Мінюсту рішення засновників (учасників) Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, із зазначенням кінцевого строку для заявлення вимог кредиторів - 22.04.2017, ліквідатором зазначено ОСОБА_5.

06.06.2017 рішенням власника Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" затверджено ліквідаційний баланс підприємства станом на 06.06.2017, вирішено звернутись до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство на підставі даних наведених у проміжному ліквідаційному балансі згідно ст. 95 Закону про банкрутство, знято повноваження голови ліквідаційної комісії з ОСОБА_5 та покладено виконання функцій голови ліквідаційної комісії на Карету Олександра Олеговича.

09.06.2017 голова ліквідаційної комісії Карета О.О. звернувся до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство згідно ст. 95 Закону про банкрутство на підставі протоколу власника від 06.06.2017, яким було затверджений ліквідаційний баланс станом на 06.06.2017 у зв'язку з недостатністю активів для погашення заявлених вимог кредиторів.

Обґрунтовуючи наявність кредиторської заборгованості, голова ліквідаційної комісії в заяві про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" вказав на наявність боргу перед ОСОБА_6 в сумі 112965,88 грн., що виник на підставі договору безпроцентної позики № 14 (фінансової допомоги на поворотній основі) від 31.03.2016.

Втім, у матеріалах справи відсутні докази заявлення та відповідно повідомлення про результати розгляду вимог ОСОБА_6 як позикодавця за договором безпроцентної позики № 14 (фінансової допомоги на поворотній основі) від 31.03.2016.

При цьому, договір позики від 31.03.2016 та прибутковий касовий ордер № 20 на суму 112965,88 грн. не є доказами звернення кредитора із вимогами до боржника.

Окремо слід зазначити, що згідно підпису на прибутковому касовому ордері № 20 від 31.03.2016 на суму 112965,88 грн. грошові кошти в касу підприємства отримала ОСОБА_6, яка виступила одночасно і позикодавцем за договором позики від 31.03.2016.

При цьому, будь-які належні та беззаперечні докази отримання підприємством-боржником грошових коштів в сумі 112965,88 грн. за договором позики від 31.03.2016 матеріали справи не містять.

Отже, наявні в матеріалах справи докази носять суперечливий характер та, на думку колегії суддів, мають на меті підтвердити виникнення фіктивної кредиторської заборгованості, безпідставного формування проміжного ліквідаційного балансу у ліквідаційній процедурі, та як результат незаконне звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Окрім того, у заяві про порушення справи про банкрутство відсутні відомості про те, чи повідомлявся орган державної фіскальної служби та інші державні контролюючі органи про ліквідацію Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" у встановленому законом порядку. Не додані такі докази і до заяви про порушення справи про банкрутство, як і не додані докази на підтвердження подання контролюючим органам звітності за останній звітний період.

Не подано також належних доказів закриття розрахункових рахунків боржника в банківських установах в порушення ч. 3 ст. 111 ЦК України, оскільки довідка Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" від 12.05.2017 за підписом голови ліквідаційної комісії спростовується даними про банківські рахунки, які подані Головним управлінням ДФС у Київській області. Згідно з п. 11.16 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011, належним доказом наявності відкриття/закриття рахунків у боржника є довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишків коштів та їх закриття, яка в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за правилами ст. 95 Закону про банкрутство не додані документи, які повинні бути подані на момент звернення із такою заявою та які не можуть бути витребувані судом після порушення справи про банкрутство, а докази які містяться в матеріалах справи суперечать один одному та мають ознаки фіктивності.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату послуг ліквідатора, судового збору, сплаченого кредиторами та боржником тощо.

При зверненні з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржник вказав про відсутність у нього будь-яких майнових активів.

Відтак, відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство, за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав порушено справу про банкрутство боржника за процедурою, передбаченою ст. 95 Закону про банкрутство, та, відповідно, безпідставно визнано боржника банкрутом.

Обставини порушення провадження у даній справі без попереднього дотримання ліквідатором норм ст.ст. 105, 111 Цивільного кодексу України та ст. 95 Закону про банкрутство виключають її провадження в судовому порядку шляхом введення ліквідаційної процедури та ліквідацію боржника як юридичної особи в зв'язку з банкрутством та мають наслідком припинення провадження у справі № 927/557/17 про банкрутство Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У зв'язку зі скасуванням судового рішення про визнання боржника банкрутом, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати державного реєстратора за адресою місцезнаходження боржника внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внести запис про прийняття даної постанови Київським апеляційним господарським судом.

Керуючись статтями 80, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задовольнити.

3. Постанову Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 у справі № 927/557/17 скасувати.

4. Провадження у справі № 927/557/17 про банкрутство Приватного підприємства "Домінанта-Славутич" ( 14000, місто Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 7, код 37563767) припинити.

5. Державному реєстратору Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 у справі № 927/557/17.

6. Копію постанови надіслати боржнику, Головному управлінню ДФС у Київській області, Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області та державному реєстратору Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Рокоссовського, 20а.).

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Л.В. Чорна

О.М. Остапенко