ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Справа № 915/1209/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", м. Миколаїв,

на рішення господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017

та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2017

зі справи № 915/1209/16

за позовом обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" (далі - Підприємство), м. Миколаїв,

до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення), м. Миколаїв,

про визнання частково недійсним рішення.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Савицька О.Е. предст. (дов. від 03.01.2017)

відповідача - не з'явився

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Відділення про визнання частково недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.08.2016 № 23-ріш у справі № 1-26.213/6-2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК), а саме в частині пунктів 2-6 зазначеного рішення.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 у справі № 915/1209/16 (суддя Смородінова О.Г.), яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 (судді Принцевська Н.М.- головуючий, Лисенко В.А., Разюк Г.П.), у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судові рішення попередніх інстанцій зі справи з посиланням, зокрема, на приписи статей 3, 4, 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", 13, 48, 50, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" мотивовано необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Підприємство, посилаючись на порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

У відзиві на касаційну скаргу Відділення просило судові акти попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представника позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що Рішенням АМК:

- визнано Підприємство таким, що у 2015 році та у поточному періоді 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) Підприємством для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента;

- визнано бездіяльність Підприємства, яка полягає у невжитті належних заходів, спрямованих на заощадливе та раціональне використання теплового носія, оптимізацію технологічних втрат теплової енергії, забезпечення належної якості послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків, внаслідок чого уповноважені особи позбавленні можливості здійснювати регулювання подачі теплового носія, що призводить до вимушеного (надмірного), без фактичної потреби споживання мешканцями багатоквартирних будинків послуг з централізованого опалення та зростання витрат таких споживачів на оплату послуг, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вчинення порушення, вказаного в пункті 2 цього рішення, накладено на Підприємство штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в розмір 68 000 грн.;

- зобов'язано Підприємство усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом забезпечення розпломбування теплових засувок у системах централізованого опалення багатоквартирних будинків міста Миколаєва, в яких Підприємство здійснюється постачання теплової енергії, у двомісячний термін з дня одержання цього рішення, про що повідомити територіальне відділення;

- зобов'язано Підприємство усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом внесення у відповідності до положень чинного законодавства відповідних коригувань, роз'яснень, рекомендацій, пропозицій до раніше виданих та реалізованих на дату прийняття цього рішення технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії, спрямованих на забезпечення технічної можливості уповноважених осіб здійснювати регулювання роботи системи опалення багатоквартирних будинків з метою ефективного та раціонального використання теплової енергії та для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості. Про внесення зазначених змін повідомити замовників раніше виданих технічних умов та територіальне відділення у двомісячний термін з дня отримання цього рішення;

- зобов'язано Підприємство припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладене в пункті 2 цього рішення, шляхом дотримання у майбутньому вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням положень, які стосуються врахування вимог щодо забезпечення систем централізованого опалення у багатоквартирних будинках засобами регулювання параметрів теплового носія, при видачі технічних умов.

Рішення АМК мотивовано, зокрема, такими фактичними даними:

- підставою для початку розгляду Відділенням справи №1-26.213/6-2016 стали заяви (в т.ч. колективні звернення) громадян-мешканців багатоквартирних будинків міста Миколаєва;

- Відділенням до матеріалів справи також були долучені звернення та заяви, які надходили на адресу Відділення в ході розгляду справи;

- у заявах та зверненнях мешканці багатоквартирних будинків міста Миколаєва повідомляли про підвищення температури повітря у їх житлових приміщеннях (квартирах), що призводить до надмірних витрат теплового носія, в умовах підвищеної температури зовнішнього повітря. Крім того, в окремих будинках спостерігається невідповідність якісних та кількісних параметрів теплової енергії, яка постачається Підприємством, проектним значенням та параметрам, визначеним в технічних умовах на встановлення приладів обліку. Окремі заявники повідомляли Відділення про те, що після здійснення опломбування теплових вентилів (запірної арматури) якість послуг з централізованого опалення залишалась незмінною;

- Підприємство здійснює діяльність по транспортуванню теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг(надалі - НКРКП) №041940 від 07.12.2012; виробництво теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041939 від 07.12.2012 та постачання теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041941 від 07.12.2012;

- Підприємство надає житлово - комунальні послуги, а саме є виконавцем послуг з централізованого опалення;

- товарними межами ринку, який підлягав дослідженню, є комунальні послуги з централізованого опалення населення м. Миколаєва;

- споживачами послуг Підприємства виступили, зокрема фізичні особи, які отримують послуги з централізованого опалення від даного підприємства внаслідок того, що системи теплозабезпечення їх приміщень (житлових та нежитлових) приєднані (підключені) саме до теплових мереж підприємства;

- часовими межами ринку визначено 2015 рік та поточний період 2016 року;

- бар'єрами для вступу на даний ринок потенційних конкурентів є, зокрема економічні обмеження, пов'язані із залученням значних фінансових ресурсів для придбання відповідного обладнання для організації надання послуг з централізованого опалення; адміністративні обмеження, пов'язані з необхідністю отримання ліцензії на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами;

- Підприємство протягом опалювального періоду 2015-2016 років вчиняло дії, спрямовані на втручання у роботу внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, а саме здійснювало відкриття запірних вентилів (кранів) на повну, які знаходяться на вводах у внутрішньобудинкові мережі теплопостачання, з подальшим їх опломбуванням. За інформацією, повідомленою заявниками, це призводить до зростання фінансових витрат на оплату послуг з централізованого опалення, у зв'язку з оплатою вимушено спожитих обсягів теплової енергії;

- Підприємство протягом опалювального періоду 2015-2016 років надсилало на адреси балансоутримувачів багатоквартирних житлових будинків міста Миколаєва листи, відповідно до змісту яких вимагало надавати доступ до запірної арматури, з метою здійснення її опломбування;

- Підприємство зобов'язане контролювати параметри теплового носія, який постачається по теплових мережах, з метою забезпечення кінцевих споживачів послугами належної якості;

- Підприємство зобов'язане вчиняти дії щодо забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості та дотримання ними положень нормативно-правових актів виключно в межах встановлених прав та обов'язків, не вдаючись при цьому до ущемлення інтересів споживачів таких послуг;

- Підприємство не мало належних правових підстав висувати вимоги щодо надання доступу до теплових пунктів саме з метою опломбування запірних вентилів (кранів);

- положення нормативно-правових актів у сфері теплопостачання передбачають надання доступу виконавця послуг з централізованого опалення до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем лише з метою їх профілактичного огляду, зняття контрольних показів приладу обліку, встановлення чи заміни санітарно-технічного обладнання. Здійснення заходів з опломбування запірних вентилів, арматури, засувок не передбачено положеннями нормативно-правових актів;

- відповідно до листа від 23.03.2016 № 28/13-06-201 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Миколаївській області (одержаного Відділенням у ході розгляду справи), в нормативних документах не передбачено надання теплопостачальними організаціями приписів балансоутримувачу про надання доступу до вентилів/запірної арматури/засувок внутрішньобудинкової системи теплопостачання, з метою їх повного відкриття та подальшого опломбування;

- існуючі системи централізованого опалення, встановлені у відповідних будинках не забезпечують раціональне споживання мешканцями будинків послуг з централізованого опалення. Підприємством при видачі технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії не враховуються положення щодо необхідності встановлення засобів регулювання, які б дозволили налагодити коректну роботи системи опалення;

- якісні та кількісні параметри теплового носія, який подається до внутрішньобудинкових мереж будинку залежать від параметрів відпуску теплової енергії на котельнях Підприємства. Балансоутримувачі внутрішньобудинкових мереж теплопостачання не мають можливості коригувати роботу системи опалення, з метою забезпечення економного використання теплової енергії;

- відповідальні за експлуатацію теплових мереж у будинках особи не мають можливість регулювати подачу теплового носія. До моменту опломбування мешканці будинків мали можливість самостійно здійснювати регулювання споживання теплової енергії, шляхом прикручування запірних вентилів;

- некоректна робота системи централізованого опалення будинків обумовлена, зокрема відсутністю засобів регулювання системи, що не дозволяє виконати її налаштування, яке б забезпечувало раціональне використання теплової енергії та корегування параметрів теплового носія, у разі їх відхилень від проектних чи нормативних значень;

- нагляд та експлуатацію теплових пунктів, у тому числі засобів обліку та мереж, які розташовані у багатоквартирних будинках та забезпечують теплоносієм квартири мешканців відповідного будинку, здійснюють саме балансоутримувачі внутрішньобудинкових систем опалення, тобто виконавці послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Виходячи з положень чинного законодавства, на балансоутримувача покладені обов'язки щодо вчинення заходів з раціонального використання теплової енергії;

- балансоутримуюча організація, як суб'єкт, що несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок та внутрішньобудинкових мереж, та теплопостачальна організація, як суб'єкт господарювання, що несе відповідальність за стан теплових мереж та кінцеву якість послуг з централізованого опалення, повинні забезпечити надійну експлуатацію систем теплопостачання та не допускати неефективного використання теплової енергії;

- у Підприємства відсутні правові підстави висувати вимоги до балансоутримуючої організації щодо надання доступу та опломбування теплових (запірних) вентилів (кранів), а його дії, що полягають у відкритті та опломбуванні запірних вентилів (кранів) у багатоквартирних житлових будинках, суперечать положенням законодавства у сфері теплоенергетики щодо економного та заощадливого використання енергоресурсів та призводять до вимушеного надмірного споживання теплоносія мешканцями багатоквартирних будинків. Такі дії Підприємства призводять до порушення положень законодавства, якими визначено межі експлуатаційної відповідальності виконавців послуг з централізованого опалення та виконавців послуг з утримання будинків і прибудинкових територій;

- втручання у роботу внутрішньобудинкових систем опалення без належних на те правових підстав, призводить до можливості Підприємства отримувати додаткові фінансові кошти, які оплачуються споживачами послуг з централізованого опалення за обсяги теплового носія, який споживається нераціонально;

- невжиття заходів з боку теплопостачальної організації, які б спрямовувались на заощадливе використання теплового носія, призводить (може призвести) до ущемлення інтересів споживачів, шляхом понесення ними додаткових витрат на оплату теплового носія, спожитого без належної потреби;

- Підприємством було здійснено опломбування теплових вентилів не лише у багатоквартирних будинках, в яких мешкають заявники, але й в інших житлових будинках міста Миколаєва. При цьому, Підприємством не вживалися жодних заходів, зокрема не зазначалися вимоги, рекомендації чи пропозиції врахувати при розробленні проектів на встановлення засобів обліку необхідність влаштування засобів регулювання споживання теплової енергії;

- не будучи обізнаними з положеннями законодавства у сфері теплопостачання, споживачі не звертали увагу на необхідності встановлення додаткових приладів регулювання, які передбачені положеннями чинного законодавства. У зв'язку зі сприятливими погодними умовами, споживачі-мешканці багатоквартирних будинків м. Миколаєва, з метою раціонального та економного використання теплового носія, не маючи при цьому іншої можливості, зменшували об'єми його споживання за допомогою теплових вентилів (запірної арматури).

Причиною виникнення спору зі справи є питання стосовно наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК частково недійсним.

За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого), суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідного рішення (розпорядження).

У відповідності до пункту 1 статті 3 наведеного Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписом частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

У відповідності до пункту 2 статті 50 наведеного Закону зловживання (монопольним) домінуючим становищем є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила № 1198) передбачено, що облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.

Відповідно до пункту 41 вказаних Правил споживач несе відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності).

Пунктом 23 Правил №1198 передбачено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належить, зокрема обслуговування внутрішньобудинкових мереж.

Відповідно до пункту 36 Правил № 1198 теплопостачальна організація зобов'язується, зокрема забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором

Згідно з пунктом 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630) виконавець послуг з централізованого опалення зобов'язаний, зокрема своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Відповідно до вимог Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71(далі - Правила № 71) балансоутримуюча організація несе відповідальність за технічний стан внутрішньобудинкових мереж, до яких належить арматура, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання. Теплопостачальна організація, у свою чергу, може здійснювати втручання в роботу внутрішньобудинкових мереж лише згідно положень законодавства та на підставі укладених договорів з балансоутримувачами таких мереж.

Пунктом 5.2.7 Правил № 71 визначено, що керівники суб'єктів господарювання, особи, відповідальні за загальний стан теплового господарства та технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок і мереж, повинні забезпечити, зокрема: технічно справний стан теплових установок і мереж, іншого устаткування, яке належить до теплового господарства суб'єкта господарювання; експлуатацію та обслуговування теплових установок і мереж відповідно до вимог цих Правил, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки, користування тепловою енергією та пожежної та техногенної безпеки, інших НД; недопущення неефективного використання та необґрунтованих втрат теплової енергії.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Цивільного кодексу України не допускається використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Попередні судові інстанції, з огляду на відповідні законодавчі приписи, з урахуванням встановлених ними фактичних обставин, беручи до уваги, що органи Антимонопольного комітету України беруть участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, дослідивши встановлені Відділенням обставини вчинення Підприємством порушення законодавства про захист економічної конкуренції на ринку послуг з централізованого опалення населення м. Миколаєва у досліджуваний період, давши ретельну оцінку доводам і запереченням сторін та наявним доказам, дослідивши зміст Рішення АМК, дійшли обґрунтованих висновків щодо прийняття відповідачем Рішення АМК у межах наданих йому повноважень та з дотриманням приписів чинного законодавства, а тому, за відсутності передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання оспорюваного Рішення АМК недійсним, правомірно відмовили Підприємству в задоволенні його позовних вимог.

Доводи Підприємства не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 зі справи № 915/1209/16 залишити без змін, а касаційну скаргу обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець