УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.09.2017Справа № 910/16065/17
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Красноармійське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОН ГРУП»

про стягнення 709 711,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Красноармійське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОН ГРУП» суми заборгованості в розмірі 709 711,70 грн.

Подана Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Красноармійське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» позовна заява №19/601 від 13.09.2017р. і додані до неї документи, підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Згідно пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Частиною третьою статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 Цивільного кодексу України).

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Красноармійське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» подану до Господарського суду міста Києва, підписано представником позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

В якості доказу повноважень представника ОСОБА_1 позивачем додано до позовної заяви копію нотаріально посвідченої довіреності від 26.10.2016р., що зареєстрована в реєстрі за №4799.

Згідно з частиною другою статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для цих документів. Йдеться про документи, що підтверджують вчинення юридично значущих дій. Під юридично значущими діями розуміються такі дії суб'єктів, які породжують певні юридичні наслідки.

Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Так, довіреність повинна відповідати вимогам ст. 245 ЦК України.

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом. Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Отже, з огляду на викладені норми, копія нотаріально посвідченої довіреності підлягає нотаріальному посвідченню.

Проте, надана позивачем до позовної заяви копія нотаріально посвідченої довіреності на ім'я ОСОБА_1 не засвідчена нотаріально та не може бути належним доказом повноважень представника, який підписав позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як встановлено п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, з 01.01.2017 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р., яким внесено зміни до порядку та розміру сплати судового збору.

Згідно з ч. ч.1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р. станом на 01.01.2017 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 600,00 грн. та не більше 240 000,00 грн., а розмір судового збору за розгляд позовних заяв немайнового характеру становить 1 600,00 грн.

Відповідно до ст. 55 ГПК України та п. 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. ціну позову вказує позивач.

Позивачем пред'явлено до відповідача майнову вимогу про стягнення суми заборгованості в розмірі 709 711,70 грн., за яку позивач мав сплатити судовий збір за ставкою, встановленою для позовних заяв майнового характеру (1,5 відсотка ціни позову), тобто 10 645,67 грн.

Натомість, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем за подання позову у якості доказів сплати судового збору надано платіжне доручення №13 від 08.09.2017р. на суму 10 645,66 грн.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в меншому розмірі, ніж передбачено законом.

Відповідно до п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу «Красноармійське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» разом з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов