ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19.09.2017 Справа № 907/486/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М, с. Мужієво Закарпатської області про відстрочення виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017 року по справі №907/486/17 за позовом Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України , м. Ужгород до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М, с. Мужієво Закарпатської області про стягнення 90000,00 грн.( в т. ч. 45000,00 грн. штраф, 45000,00 грн. - пеня),

Представники:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017 року по справі №907/486/17 позовні вимоги Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород задоволено повністю.

04.09.2017року на виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017року, яке набрало законної сили 04.09.2017року видано накази.

07.09.2017 року до канцелярії господарського суду Закарпатської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М, с. Мужієво Закарпатської області про відстрочку виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017 року по справі №907/486/17.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.09.2017 року вказану заяву призначено до розгляду на 19.09.2017 року.

Присутній в судовому засіданні представник заявника (відповідача по справі), просить суд подану заяву задоволити повністю враховуючи обставини викладені в заяві.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні проти поданої заяви заперечив, однак, письмових пояснень щодо поданої відповідачем заяви не подав.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М, с. Мужієво Закарпатської області, суд дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з статтею 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

В обґрунтування своєї зави боржником надано Звіти про фінансові результати за 2016 рік та за І квартал 2017 року. Крім того, заявником надано довідку з банку про те, що станом на час розгляду заяви на рахунку боржника наявна заборгованість по позикам і прострочена кредитна заборгованість.

Згідно з пунктом 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року із змінами та доповненнями, вказує, що слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Судом враховано фінансовий стан боржника, наявність дебіторської заборгованості, яка надасть можливість здійснити погашення заборгованості після надання відстрочки, враховано, що відстрочка виконання рішення в даній справі саме на три місяці не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, крім того, суд дійшов висновку, що відстрочення виконання судового рішення не сприятиме ухиленню від його виконання та встановлено обставини вжиття боржником заходів спрямованих на виконання судового рішення.

Суд також зазначає, що одночасне стягнення всієї грошової суми, яка підлягає задоволенню у такому розмірі призведе до невідворотного банкрутства підприємства, що може зробити взагалі неможливим власне саме виконання рішення суду. Водночас, надання відстрочки виконання рішення суду, надасть можливість працювати підприємству та акумулювати грошові кошти для розрахунків за рішенням суду з метою його виконання.

Керуючись статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, в контексті наведеного, при вирішенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається боржник є винятковими у розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд наголошує на тому, що надання відстрочки не звільняє від виконання судового рішення і спрямовано на зменшення негативних наслідків для боржника при одночасному досягненні інтересу для кредитора, оскільки сприяє в повному обсязі виконанню судового рішення.

Разом з тим, суд виходить з необхідності дотримання балансу інтересів сторін, враховує матеріальні інтереси стягувача та його фінансовий стан, у зв'язку з чим заява боржника підлягає задоволенню частково, а саме: суд вважає

за можливе відстрочити виконання судового рішення від 22.08.2017 року по справі №907/486/17 на три місяці до 19.12.2017 року.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М, с. Мужієво Закарпатської області про відстрочення виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017 року по справі №907/486/17 задоволити частково;

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 22.08.2017 року по справі №907/486/17 на три місяці до 19.12.2017 року.

Суддя Андрейчук Л.В.