ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

29.09.2017 Справа № 5015/2599/12

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Гриців В.М. член колегії суддів: головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т. розглянув клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л» про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Центр Торг

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л» (далі - ОСОБА_1 «Макфа-Л») на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Центр Торг (далі ОСОБА_1 Люксор Центр Торг. Апелянт просить суд відновити строк на подання апеляційної скарги та скасувати цю ухвалу прийняти нове судове рішення, яким: у визнанні грошових вимог Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби відмовити повністю.

Предметом оскарження є ухвала Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12, якою суд визнав вимоги конкурсного кредитора Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби в розмірі 585 912,20 грн. та включив з них: 507 451,46 грн основного боргу - в третю чергу реєстру вимог кредиторів; 78 460,74 грн неустойки (штрафу, пені) в шосту чергу реєстру вимог кредиторів.

Ухвала постановлена в судовій процедурі розпорядження майном боржника.

У поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 слід відмовити з наступних підстав.

Конституцією України (ст. 6, ч. 2 ст. 19) установлено обовязок органів державної влади (законодавчої, виконавчої, судової), їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

За визначенням статті 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, у силу закону апелянт повинен обґрунтувати та довести наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» поважність причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 доводить тим, що статус кредитора ОСОБА_1 Люксор Центр Торг набуло у судовій ліквідаційній процедурі 08 вересня 2017 року - після звернення із заявою про грошові вимоги до банкрута в сумі 40,00 грн, яке ліквідатор банкрута розглянув і визнав у повному обсязі, про що 08 вересня 2017 року надіслав повідомлення №02-07/5015/2599/12. Апелянт вважає, що саме з 08 вересня 2017 року набув права оскарження судових рішень у справі №5015/2599/12 про банкрутство ОСОБА_1 Люксор Центр Торг. Оскільки, оскаржувана ухвала прийнята судом 06 листопада 2012 року, у ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» своєчасно її оскаржити не було можливості через відсутність у справі процесуального статусу, який було набуто тільки 08 вересня 2017 року. У заяві про поновлення строку апелянт покликається на положення статті 53 ГПК України та статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо визначення поняття учасників провадження та їх процесуальні права у справі про банкрутство.

Таке твердження ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» є помилковим, не ґрунтується на законі та спростовується наступним.

Із матеріалів справи №5015/2599/12 слідує, що Господарський суд Львівської області ухвалою від 22 червня 2012 року порушив провадження у справі про банкрутство в порядку ст.ст.6, 7, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»., ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство опубліковано в газеті Голос України№ 169 (5419) від 11 вересня 2012 року.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 06 листопада 2012 року затвердив реєстр вимог кредиторів боржника.

Господарський суд Львівської області постановою від 11 грудня 2012 року визнав ОСОБА_1ЛюксорЦентрТорг банкрутом і відкрив ліквідаційну процедуру.

Оголошення про визнання ОСОБА_1 «ЛюксорЦентрТорг» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури опубліковано в газеті «Голос України» №4 (5504) від 09 січня 2013 року.

16 листопада 2012 року повний текст оскаржуваної ухвали надіслано учасникам у справі, а також внесено в Єдиний державний реєстр судових рішень.

Приписами частини першої статті 91 ГПК України передбачено право на апеляційне оскарження судового рішення, що не набрало законної сили особою, яка не брала участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

За змістом частини 6 статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З урахуванням дати порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 «Люксор Центр Торг (22 червня 2012 року), дати визнання ОСОБА_1 Люксор Центр Торг банкрутом і уведення ліквідаційної процедури (11 грудня 2012 року) та з огляду на предмет оскарження, застосуванню підлягають положення закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19 січня 2013 року (далі Закон про банкрутство).

За визначенням статті 1 Закону про банкрутство сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

На дату прийняття оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» не було кредитором боржника й, відповідно, не мало статусу сторони та учасника провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 Люксор Центр Торг. Відтак, апелянт невірно трактує зміст норм закону щодо оскарження судових рішень кредитором у справі про банкрутство. Визнання ліквідатором банкрута у вересні 2017 року вимог ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» до ОСОБА_1 «Люксор Центр Торг» у сумі 40,00 грн, що виникли на пятому році судової процедури ліквідації банкрута, не є поважною причиною пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12.

Крім того, ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л» в апеляційній скарзі не зазначає, що в ухвалі Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_1 «Торговий дім «Макфа-Л», а оскаржувана ухвала порушує права та законні інтереси апелянта.

Апеляційна скарга подана 21 вересня 2017 року майже через пять років з дня прийняття оскаржуваної ухвали.

Виходячи із вищенаведеного законні підстави для задоволення клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л» про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12 відсутні.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 ГПК України, суддя Львівського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л» у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 листопада 2012 року у справі №5015/2599/12.

Суддя В.М. Гриців