РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017Справа №910/15033/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн»

до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М.

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк»

про зобов'язання вчинити дії.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Стадник О.В. (дов. б/н від 01.11.2016);

від відповідача-1 - Музичук Л.В. (дов. №27-6896/17 від 08.09.2017);

від відповідача-2 - не з'явився;

від третьої особи - Пінчук Ю.А. (дов. №2 від 22.06.2017);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк», про зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору банківського рахунку № РКО-Ю/12/2208 від 13.11.2012р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/15033/16 (суддя - Мельник В.І.) позов задоволено частково. Суд зобов'язав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/15033/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2017 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі №910/15033/16 скасовано в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн та в цій частині справу №910/15033/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі №910/15033/16 залишено без змін.

11.08.2017 матеріали справи № 910/15033/16 надійшли до Господарського суду міста Києва та відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.08.2017 суддею Демидовим В.О. прийнято справу№910/15033/16 до свого провадження, розгляд справи призначено на 19.09.2017.

18.09.2017 позивачем, через загальний відділ суду подано письмові пояснення по справі.

Крім того, 18.09.2017 представником відповідача 1, через загальний відділ суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти позовних вимог заперечує та просить відповіти в їх задоволенні.

19.09.2017 р. представником третьої особи, через загальний відділ суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого також заперечує проти позовних вимог та просить відповіти в їх задоволенні.

Представники позивача, відповідача 1 та третьої особи в судове засідання 19.09.2017 з'явились, надали усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача 2, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 19.09.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними ній матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

13.11.2012 між ТОВ «Компанія «Мелагрейн» (далі - позивач, клієнт) та ПАТ «Авант-Банк» (далі - банк) було укладено договір банківського рахунку юридичної особи № РКО-Ю/12/2208, за умовами якого банк відкриває поточний рахунок №2208 в національній валюті України та іноземних валютах та надає послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов договору, правил, встановлених в банку та вимог чинного законодавства України.

Пунктами 5.3.1 та 5.3.3 договору, сторони погодили, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку з дотримання вимог чинного законодавства України; вимагати від банку своєчасного та повного здійснення розрахунків та інших обумовлених договором послуг.

Відповідно до п. 2.6 договору, банк виконує розрахункові документи у відповідності до черговості їх надходження та в межах залишку коштів на рахунку клієнта з урахуванням сум, що надходять на рахунок клієнта протягом операційного дня (поточні надходження), якщо інше не встановлено договором між сторонами.

Розрахункові документи, виражені в національній валюті, отримані протягом операційного часу виконуються протягом операційного дня, в якому одержано такий розрахунковий документ, якщо в розрахунковому документі не зазначена інша дата валютування. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, Банк виконує наступного операційного дня. Розрахункові документи, виражені в національній валюті, що отримані від Клієнта в після операційний час, можуть бути виконані того ж операційного дня за окремою тарифікацією відповідно тарифам, якщо в розрахунковому документі зазначена інша дата валютування (п. 2.7 договору).

На виконання умов договору ПАТ «Авант-Банк» відкрило розрахунковий рахунок на ім'я ТОВ «Компанія «Мелагрейн» № 2208.

Позивачем надано банку платіжні доручення від 19.02.2016 № 39652 про сплату податку на прибуток в сумі 29390,38 грн; від 10.03.2016 № 39653 про сплату податку на прибуток в сумі 95266,08 грн; від 10.03.2016 № 39654 про сплату податку на прибуток в сумі 51711,55 грн; від 29.03.2016 № 39655 про сплату податку на прибуток в сумі 3 524,46 грн, проте зазначені платіжні документи, як стверджує позивач, виконано не було.

На підставі рішення Національного банку України від 29.01.2016 № 44 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та в ПАТ «Авант-Банк» запроваджена тимчасова адміністрація з 29.01.2016 по 28.02.2016.

В подальшому, рішенням від 26.02.2016 № 262, Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк». Розпочато процедуру ліквідації банку з 26.02.2016 по 25.02.2018.

Позивач звертався до ПАТ «Авант-Банк» з вимогами від 29.01.2016 № 2901-16/01 та від 10.02.2016 №1002-16/01 провести платежі відповідно до платіжних доручень № 39648 від 18.01.2016, № 39649 від 26.01.2016, № 39650 від 26.01.2016, № 39651 від 29.01.2016.

Також, позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Авант-Банк» Ларченко І.М. з претензіями від 12.02.2016 № 1202-16/22, від 23.02.2016 № 2302-16/1 та заявами від 14.03.2016 № 1403-16/3, від 30.03.2016№ 3003-16/1 провести платежі відповідно до платіжних доручень № 39648 від 18.01.2016, № 39649 від 26.01.2016, № 39650 від 26.01.2016, № 39651 від 29.01.2016, № 39652 від 19.02.2016. Проте, відповідач-1 повідомив, що зазначені платежі не підлягають проведенню у зв'язку з ліквідацією банку.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/15033/16 позов ТОВ «Компанія «Мелагрейн» задоволено частково, зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн.

В частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 25.12.2015 № 39631, від 30.12.2015 № 39646, від 30.12.2015 № 39647 в задоволенні позову відмовлено, оскільки вказані платежі було здійснено банком, що підтверджується копією виписки про рух грошових коштів по поточному рахунку позивача №2208 та самими платіжними дорученнями № 39631 від 25.12.2015, № 39646 від 30.12.2015, №39647 від 30.12.2015 з відміткою про проведення платежів.

Відносно позовних вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 29.01.2016 № 39651, від 19.02.2016 № 39652, від 10.03.2016 № 39653, від 10.03.2016 № 39654, від 29.03.2016 № 39655, то суди також відмовили в задоволенні даних вимог з тих підстав, що зазначені платіжні документи надані банку після запровадження тимчасової адміністрації 29.01.2016.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №910/15033/16 залишено без змін.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України не погодилась з висновками судів попередніх інстанцій стосовно задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн., у зв'язку із чим постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 в цій частині скасовано та направлено в цій частині на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 у справі №910/15033/16 залишено без змін.

Таким чином, при новому розгляді справи №910/15033/16 судом розглядаються позовні вимоги ТОВ «Компанія «Мелагрейн» тільки в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн, з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1 та 3 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно із ст. 1089 ЦК України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунку, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку, позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

Вказаної усталеної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, зокрема у постановах 25.03.2015 № 3-24гс15, від 29.04.2015 № 3-61гс15.

Як зазначалось вище, на підставі рішення Національного банку України від 29.01.2016 № 44 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та в ПАТ «Авант-Банк» запроваджена тимчасова адміністрація з 29.01.2016 по 28.02.2016.

В подальшому, рішенням від 26.02.2016 № 262, Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк»». Розпочато процедуру ліквідації Банку з 26.02.2016 по 25.02.2018.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, тому даний Закон підлягає переважному застосуванню до спірних правовідносин в співвідношенні з іншими законодавчими актами, що також випливає з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Таким чином, на момент звернення позивача із позовом (серпень 2016 року) у банку вже було введено тимчасову адміністрацію і розпочата процедура ліквідації, а тому на правовідносини сторін поширюються обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому порядку, визначеному цим Законом, з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 вказаного Закону.

З огляду на вказане суд вважає, що відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації, запровадження якої станом на момент прийняття судового рішення у цій справі унеможливлює задоволення майнових вимог позивача у будь-який іншій спосіб, ніж встановлено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначеної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постановах від 10.06.2015 у справі №3-223гс15, від 13.06.2016 у справі № 6-1123цс16 та від 20.01.2016 у справі № 6-2001цс15.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача-2 із заявами від 03.03.2016 та від 14.03.2016 про включення товариства до реєстру акцептованих вимог кредиторів і просив включити його грошові кошти, наявні на рахунку, зокрема, №2208 та всі грошові кошти, належні товариству, наявні на всіх відкритих рахунках товариства в ПАТ «Авант-Банк» до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Авант-Банк» (а. с. 100-103, т.1).

02.06.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було затверджено реєстр кредиторів та позивачу було акцептовано суму 3 875 877,49 грн, про що позивачу було надано довідку від 26.07.2016 № 3910 та додатково повідомлено позивача про зазначене листом від 12.08.2016 № 4024 (а. с. 104, т.1).

Статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Оскільки після початку процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, тому наявне примусове зобов'язання Банку здійснити переказ коштів позивача, кредиторські вимоги якого затверджені в реєстрі акцептованих вимог кредиторів, передбачатиме індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора банку за рахунок активів банку, включених до ліквідаційної маси, порушує встановлений цим Законом порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку, як наслідок, ставить у нерівне становище інших кредиторів банку у порівнянні з кредитором-позивачем, який отримує задоволення своїх вимог не в тому порядку та черговості, як це передбачено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, після введення тимчасової адміністрації та початку процедури ліквідації банку, виконання операцій з перерахування коштів на підставі спірних платіжних доручень на виконання умов договору є неможливим, а задоволення вимог позивача повинно здійснюватися із дотримання процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на вказане суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни провести платежі згідно платіжних доручень від 18.01.2016 № 39648 на суму 500000,00 грн, від 26.01.2016 № 39649 на суму 100000,00 грн, від 26.01.2016 № 39650 на суму 200000,00 грн. відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 21.09.2017.

Суддя В.О. Демидов