ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Справа № 923/647/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради

до Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України

за участю Прокуратури Херсонської області, яка вступила у справу з метою захисту інтересів держави

про стягнення збитків на суму 446 330 грн.66 коп.

за участю:

прокурора Коваленко Т.О., посвідчення № 32753 від 27.03.2015.

представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Пасічник Л.А. - директор (паспорт НОМЕР_1 виданий Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області 19.06.2009);

Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України (відповідач) про відшкодування відповідно до договору користуванням майном від 05 вересня 2001 року збитків в сумі 446330,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 16, 22, 525, 526, 623, 629, 662 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 64 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.07.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 01.08.2017. Тричі ухвалами суду від 01.08.2017, від 22.08.2017 та від 13.09.2017 розгляд справи відкладався з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав. Розгляд справи розпочатий 26.09.2017 з перервою до 28.09.2017 відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України.

Строк вирішення спору продовжено до 29.09.2017 ухвалою суду від 13.09.2017 за клопотанням позивача.

До початку судового засідання Прокуратурою Херсонської області було подано заяву №08-458 вих. 17 від 18.08.2017 про вступ у розгляд справи з метою захисту інтересів держави в особі Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради.

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою уповноваженого представника позивача Козакова С.Я. (т. а.с. 175), але явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Неявка представника позивача у судове засідання господарського суду не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідач надав відзив, в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні.

За заявою до справи вступив заступник прокурора в Херсонській області. В своїх поясненнях він вважає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували обов'язок Херсонського вищого училища фізичної культури оплачувати витрати на оплату комунальних послуг, електроенергії, витрат за користування телефонним зв'язком, оскільки додаток № 2 відсутній, зазначене підтверджується також додатковою угодою, якою передбачено обов'язок позивача сплачувати 100% витрат на оплату комунальних послуг з 30.09.2016. Також, на думку прокурора є доведеними завищення послуг із водовідведення на суму 20494 грн.48 коп. та надання послуг газопостачання на суму 290411 грн.36 коп.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст.44 ГПК України.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради та Підприємством об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України укладено Договір користування майном від 05 вересня 2001 року.

Відповідно до п. 3.2.8 Договору філія ХВУФК ХОР м. Скадовськ щомісячно відшкодовувала ПОГ «НСБ «Скадовськ» за фактично спожиті комунальні послуги. Оплата за спожиті комунальні послуги філія м. Скадовськ здійснювала на підставі наданих орендодавцем - ПОГ НСБ «Скадовськ» рахунків, підписаних директором та головним бухгалтером ПОГ НСБ «Скадовськ» та актів виконаних робіт.

01.03.2014 директором ПОГ НСБ «Скадовськ» Пасечником Л.А. та директором філії ХВУФК ХОР Руденко Б.М. погоджено Розподіл зайнятих опалювальних приміщень. Відповідно до зазначеного Розподілу філія ХВУФК ХОР займає 3002,2 кв.м., або 91,5% від загальної площі, а ПОГ НСБ «Скадовськ» 278,9 кв.м., або 8,5%.

Управлінням південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради за період з 01.03.2014 по 01.01.2017 та складено акт від 31.03.2017 № 15-21-03-30/05.

В ході перевірки Держаудитслужбою встановлено, що протягом 2014-2016 років ПОГ НСБ «Скадовськ» виставлялися філії ХВУФК ХОР м. Скадовськ до сплати рахунки за спожиті комунальні послуги у завищених обсягах, внаслідок чого за цей період зайво проведено видатки за рахунок бюджетних коштів на загальну суму 446330,66 грн., в тому числі за 2014 рік - 13103,85 грн., 2015 рік - 75535,72 грн., 2016 рік - 357691,09 грн. Так, наприклад згідно наданих відповідей ТОВ «Херсонрегіонгаз» та ПАТ «Херсонгаз» виставлено рахунків ПОГ НСБ «Скадовськ» за фактично спожитий газ протягом 2016 року згідно показників лічильника на загальну суму 526454,62 грн., проте в свою чергу ПОГ НСБ «Скадовськ» надав філії до сплати рахунків за спожитий у 2016 році газ на загальну суму 765554,90 грн., що перевищує загальне споживання газу орендодавцем на суму 235826,38 грн.

Також ході перевірки Держаудитслужбою встановлено, що споживання філією м. Скадовськ ХВУФК ХОР газу у відповідності до розподілу площі (91,5%) частка спожитого філією газу за 2016 рік становить 481705,98 грн., проте філією сплачено у відповідності до виставлених ПОГ НСБ «Скадовськ» рахунків в сумі 765554,90 грн. Також, аналогічно, по оплаті за водовідведення, КП «Очисні споруди» виставило ПОГ НСБ «Скадовськ» за 2016 рік до сплати рахунків за водовідведення на суму 107499,16 грн., а виставлені рахунки до сплати філією на загальну суму 126732,00 грн., що на 19232,84 грн. більше ніж виставлено КП «Очисні споруди».

Таким чином, в акті перевірки Держаудитслужбою зазначено. що внаслідок того, що адміністрацією орендодавця ПОГ НСБ «Скадовськ» філії м. Скадовськ ХВУФК ХОР виставлялися рахунки за фактично не спожиті комунальні послуги (у завищених обсягах) за період з 2014-2016 роки ХВУФК ХОР проведено видатки по оплаті комунальних послуг на загальну суму 446330,66 грн. на підставі виставлених рахунків та актів виконаних робіт у завищених обсягах.

Позивач вважає, що зазначена сума складає суму завданих йому збитків, які підлягають відповідачем відшкодуванню.

З метою досудового врегулювання спору, ХВУФК ХОР 11.04.2017 року ПОГ НСБ «Скадовськ» направлено претензію про відшкодування завданих збитків в добровільному порядку. Претензію залишено без задоволення, відповіді на претензію на надано.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення суми збитків. Свої вимоги він обґрунтував нормами ст.193,224 ГК України 16,22, 628 629 529 Цивільного кодексу України.

Свої вимоги він обґрунтовує зокрема тими обставинами, що між орендарем та постачальниками комунальних та експлуатаційних послуг не укладалися прямі договори. Для цього орендодавець повинен був виставляти ХВУФК ХОР рахунки на оплату пропорційно орендованої площі.

Позивач звернув увагу, що незважаючи на погоджений розподіл орендованих приміщень виставлені рахунки про оплату за комунальні послуги (електроенергія, газ, водопостачання та водовідведення) ПОГ НСБ «Скадовськ» щомісяця зростали. Навіть, в канікулярний літній період, особливо споживання води та електроенергії різко зростало. У зв'язку з тенденцією зростання обсягів використання комунальних послуг, згідно виставлених рахунків ПОГ НСБ «Скадовськ» рахунків, керівництво ХВУФК ХОР неодноразово зверталося до орендодавця та постачальників комунальних послуг щодо доступу відповідальних працівників філії м. Скадовськ до лічильників обліку чи надання копій рахунків про сплату комунальних послуг з метою економічного обґрунтування розрахунків.

Позивач також пояснив, що у зв'язку з тим, що у філії ХВУФК ХОР м. Скадовськ лічильники обліку споживання газу, електричної енергії та води не встановлені, а доступ до них керівником ПОГ НСБ «Скадовськ» був обмежений, контроль за обсягами фактичного споживання комунальних послуг зі сторони філії м. Скадовськ ХВУФК ХОР був неможливий. Оплата здійснювалася згідно виставлених рахунків орендодавцем. Незважаючи на відсутність алгоритму розрахунків ХВУФК ХОР вимушене здійснювати оплату за комунальні послуги на підставі рахунків, що виставлялися ПОГ НСБ «Скадовськ».

Відповідач не визнає позовні вимоги та пояснює, що у відповідності до п. 3.2.8 договору користування майном від 05.09.2001 позивач зобов'язався щомісячно відшкодовувати власнику, тобто відповідачу витрати на оплату комунальних послуг природного газу, електроенергії, витрати за користування телефонним зв'язком і експлуатаційні витрати у відповідності до додатку № 2, тому розподіл зайнятих площ опалювальних приміщень Філії, який вказано в позові та акті ревізій немає відношення до договору від 05.09.2001. Відповідач пояснив, що за умовами п.3.2.8 договору та ст.193 ГУ країни він щомісячно виставляв рахунки позивачеві на законній основі.

Відповідач звернув увагу, що позивач просить стягнути 446330 грн. 66 коп. не розділяючи яка саме сума є різницею між "всього спожитими послугами ПОГ НСБ " Скадовськ" та "всього виставленими рахунками ПОГ НСБ на відшкодування оплати комунальних послуг Філією". Відповідач доводить, таких різниць три на загальну суму 295204 грн.19 коп. ( 36871 грн.07 коп. + 23100 грн.28 коп. + 19232 грн.84 коп.) Щодо виставлення кожної суми відповідач має свої пояснення та вважає, що існували об'єктивні причини включення зазначених сум до рахунків на оплату з боку позивача.

Відповідач просить суд при розгляді даної справи застосувати висновок Вищого Господарського суду України по постанові від 22 лютого 2017 року по справі 927/709/16, у відповідності з яким:

"На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах- "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від свої протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії").

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки").

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються

Отже йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер'їлдіз проти Туреччини", "Москаль проти Польщі").

На думку відповідача, Вище училище фізичної культури можливо і допустила порушення фінансової дисципліни, але зі сторони відповідача ніяких порушень не було, вони діяли лише в межах Договору користування від 05.09.2001. Будь якого Додатку до Договору № 2 ніколи не існувало, будь яких алгоритмів розрахунку за комунальні послуги ніколи не існувало. Відповідач пояснює, що в 2015 році він вже намагався витребувати майно його підприємства з користування Філії училища, навіть коли розглядалась справи в господарському суді пропонували Вищому училищу укласти новий Договір оренди майна на нових умовах, але останні відмовились укладати Договір на нових умовах, а судом було відмовлено йому в витребуванні майна. Доречи, при розгляді справи № 923/1147/15 в рішенні від 29.09.2015 про існування будь яких Додатків до вищеописаного Договору користування майном мова не йдеться, що ще раз підтверджує надуманість позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналогічну норму містить ст. 224 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач.

Зазначені статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права; завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Лише при наявності таких обставин в особи виникає право на відшкодування завданих збитків.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність створює склад цивільного порушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків утворюють елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторони. Суб'єкт - боржник, об'єктивна сторона - правовідношення по зобов'язанням, об'єкт - правопорушення, суб'єктивна сторона - вина. Відсутність хоча б одного елементу звільняє боржника від відповідальності за невиконання взятих зобов'язань.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які б він одержав би, якби зобов'язання було виконано.

Для покладання на відповідача обов'язку відшкодування збитків, у даному випадку, необхідно довести факт наявності збитків, порушення цивільних прав позивача та причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача та завданими збитками. При цьому причинний зв'язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім (прямим).

В ході розгляду справи, суд досліджував доведеність складових правопорушення за наявності яких відповідач може бути притягнутий до відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Судом встановлено, що між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради та Підприємством об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України укладено Договір користування майном від 05 вересня 2001 року.

Відповідно до рішення Господарського суду Херсонської області від 29.09.2015 було встановлено, що "пунктом 5.5. договору визначено, що у разі відсутності заяви будь-якої із сторін про припинення або зміну договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені цим договором.

Сторони не надали доказів, що в 2005, 2009, 2013 роках одна із сторін подавала заяву іншій стороні про припинення дії договору.

У зв'язку з цим, суд прийшов до висновку, що відповідно до норм чинного законодавства та пункту 5.5. договору і його неодноразовою пролонгацією строк дії цього договору спливає у 2017 році."

Суд приймає встановлений факт щодо термінів дії договору від 05.09.2001 як такий, що потребує доведення в розумі ст.35 ГПК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у відповідності до ст.525, 526 ЦК України у позивача за умовами договору виникає зобов'язання на протязі дії договору щодо щомісячного відшкодовування ПОГ «НСБ «Скадовськ» фактично спожитих комунальних послуг.

Доводи позивача, щодо наявності погодження 01.03.2014 між сторонами розподілу зайнятих опалювальних приміщень в пропорційному відношенні 91,5% Філія ХВУФК та 8,5% ПОГ УСБ "Скадовськ" суд до уваги не приймає, оскільки у ході розгляду справи сторони не надали зрозумілих пояснень для якої цілі погоджувався зазначений розподіл. В будь-якому випадку сторони не надали докази, що на підставі зазначеного розподілу вносилися зміни в умови договору, зокрема п. 3.2.8. При таких обставинах, позивач безпідставно провів перерахунок сплачених комунальних послуг відповідачу за період з 2014-16 роки у відповідності до розподілу площі 91,5% (частка філії), які вважає збитками

Доводи позивача щодо наявності подвійного відшкодування відповідачу комунальних послуг, окрім позивача, ще й орендаторами приміщень, не знайшло свого підтвердження. Судом оглянуті договори оренди приміщень, укладених між відповідачем та іншими підприємцями в 2013-14 роках, за умами яких Орендарі не приймали на себе зобов'язань щодо відшкодування комунальних послуг (т.2 арк. 92- 150).

Оскільки сторони мають розбіжності щодо кількості спожитих комунальних послуг та виставлених відповідачем розрахунків позивачу суд ухвалою від 13.09.2017 зобов'язав сторони провести акт звірки за період 2014-2016 роки.

Сторони надали акт звірки розрахунків за період з 01.01.2014 по 01.07.2017, за яким по даним позивача сальдо на 01.08.2017 складає 0,00 грн., за даними відповідача станом на 01.08.2017 заборгованість філії перед відповідачем складає 23 325 грн.33 коп.

В акті звірки окремим розділом вказана загальна сума помісячних послуг, які виставлялись відповідачу комунальними службами. Судом оглянуто зазначені дані та встановлено, що за 2014 рік відповідачу було надані рахунки комунальними службами на загальну суму 82553 грн. 83 коп., відповідачем перевиставлено позивачу рахунків для подальшого відшкодування на суму 75685 грн.18 коп.; за 2015 рік відповідачу комунальними службами надано рахунків на загальну суму 100415 грн.10 коп., виставлено відповідачем позивачу рахунки на загальну суму 82904 грн. 23 коп.; в 2016 році комунальними службами виставлено відповідачу рахунків на загальну суму 52979 грн.88 коп., перевиставлено відповідачем позивачу рахунки на суму 54198 грн. 27 коп.

Таким чином, протягом 3-х років відповідач отримав рахунки на загальну суму 235 948 грн. 81 коп., відповідач виставив позивачу на оплату рахунки загальною сумою 212 787 грн. 68 коп. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач в цілому за три вищезгадані роки виставив платіжних рахунків на 90,18 % від суми виставлених йому платежів комунальними службами, тобто відповідач сплачував виставлені рахунки на 9,82 % менше, ніж виставлені суми комунальними службами відповідачу.

Отже в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо наявності збитків..

Доводи прокурора, що, на його думку, за даними реєстрів розрахунків Херсонрегіонгаз, КП "Очистні споруди" та виставленими відповідачем рахунками позивачу має місце завищення вартості послуг на загальну суму 310 905 грн. 84 коп., суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи надані акти виконаних робіт, які підписувались з боку позивача та додавались до рахунків, що відповідач виставляв на відшкодування позивачу. Будь-яких зауважень при підписання таких актів позивач на актах не зазначав

Крім того, позивачем не надано будь-яких претензій, вимог тощо, які б свідчили, що він не погоджується з виставленими рахунками або вимоги допустити його представників до лічильників. Позивач не довів, що протягом 2014-16 років мали місце заперечення з його боку щодо завищення показників за конкретно визначені звітні періоди (місяці). В ході звірки розрахунків, які сторони проводили на вимогу суду, позивач не мав зауважень до відображених відповідачем сум наданих послуг комунальними службами в окремому розділі.

Із огляду на надані докази, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено розмір збитків, вчинення відповідачем незаконних дій, які призвели до завдання збитків, тому відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покладаються на позивача у відповідності до ст.44 ГПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 02.10.2017

Суддя Л.М. Немченко