РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017№910/7217/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амікс-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма

Граніт"

про стягнення 22 319,79 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Ткаченко Н.В.- довіреність б/н від 06.09.17;

від відповідача: Рогач В. К. - довіреність № 7 від 14.08.2016 р.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 18 вересня 2017 року, оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амікс-Сервіс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма "Граніт" (далі - відповідач) про стягнення 22 319,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору підряду № 27/12-13-Б від 27.12.2013 року на виконання робіт на будівництві об'єкту "Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському м. Києва" не виконав зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 22 319,79 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7217/17 та призначено до розгляду на 07.06.2017.

Від відповідача 06.06.2017 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні даного позову.

Представником позивача у судовому засіданні 07.06.2017 було подано заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої просив вважати підставою позову заборгованість, яка виникла під час дії Договору підряду № 27/12-13-Б від 27 грудня 2013 року як різниця між сумою виконаних робіт за період з січня 2014 по листопад 2015 (включно) та сумою оплати за ці роботи, та подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи, яка задоволена судом.

В судовому засіданні 07.06.2017 року судом відкладений розгляд заяви позивача про зміну підстав позову до встановлення фактичних обставин справи.

У судовому засіданні 07.06.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.06.2017 року.

У судовому засіданні 21.06.2017 представником відповідача було подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи, дане клопотання судом задоволене.

В судовому засіданні 21.06.2017 року судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстави позову, у зв'язку з чим в подальшому розгляд справи здійснюється з урахуванням даної заяви.

Представником позивача у даному судовому засіданні було подано клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів. Дане клопотання судом задоволене.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2017 в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору у справі №910/7217/17 на 15 днів, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено перерву до 05.07.2017 року.

04.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 05.07.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.07.2017 року.

06.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 14.08.2017 року.

31.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

14.08.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.08.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 21.08.2017 року.

17.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладений на 11.09.2017 року.

06.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а також клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

11.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 11.09.2017 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 18.09.2017 року.

У судовому засіданні 18.09.2017 року представником позивача були надані усні пояснення по суті спору, відповідно до яких останній підтримав заявлені позовні вимоги.

Представником відповідача у судовому засіданні 18.09.017 року були надані усні пояснення по суті спору та заявлено клопотання про розстрочку виконання рішення суду.

В судовому засіданні 18.09.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма "Граніт" (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амікс-Сервіс" (далі - позивач, підрядник) було укладено Договір підряду на виконання робіт на будівництво об'єкту "Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському районі м. Києва" № 27/12-13-Б (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується за завданням замовника, на свій ризик, власними силами та засобами виконати з належною якістю та відповідно до наданої замовником проектної документації і здати замовнику виконані роботи (далі - роботи), зазначені в п. 1.2 цього Договору, на будівництві об'єкту "Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А в Шевченківському районі м. Києва" (далі - об'єкт), а також належним чином виконати інші взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до п. п. 1.1.2 п. 1.2 Договору замовник зобов'язується передати підряднику затверджену Проектну документацію та будівельний майданчик, організувати та координувати виконання підрядником робіт на об'єкті, надати підряднику інші послуги, прийняти виконані підрядником роботи у встановленому чинним в Україні законодавством та цим Договором порядку і оплатити їх. Перелік та обсяг робіт, що виконуються за цим Договором - монтажні та пусконалагоджувальні роботи систем вентиляції та димовидалення (без системи автоматизації), обсяг яких визначений у локальному кошторисі № 2-1-1, що є додатком до Договірної ціни № 1 (Додаток № 2 до цього Договору), далі - роботи.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що строк виконання робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є Додатком № 3 до цього Договору.

Згідно з п. 3.7.4 Договору оплата виконаних робіт по цьому Договору здійснюється замовником щомісячно (у поточному місяці за минулий місяць) за фактично виконані підрядником роботи у звітному місяці, шляхом перерахування грошових коштів замовником на поточний рахунок підрядника упродовж 15-ти банківських днів з дати підписання Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3 уповноваженими представниками сторін з урахуванням розміру штрафних санкцій за порушення умов цього Договору, які мали місце при виконанні робіт у звітному місяці, та за умови обов'язкового надання підрядником разом з Актами № КБ-2в та Довідками № КБ-3 усієї передбаченої чинним в Україні законодавством виконавчої документації на виконані у звітному місяці роботи та податкових накладних на суму таких робіт (згідно з п. 10.8 Договору), а також за обов'язкової умови фактичного отримання на час здійснення платежу фінансування в необхідному обсязі від замовника будівництва об'єкта за договором генерального підряду № 17/09-10-Б36А, укладеним 19.09.2010 між ТОВ "Граніт" (замовником за цим договором) та ТОВ "Граніт-Плюс".

На виконання умов Договору за період з січня 2014 року по листопад 2015 року позивачем було виконано роботи на загальну суму 1 386 865,39 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт № 01/14-16 та № 01/14-17 за січень 2014 року; № 02/14-09 та № 02/14-10 за лютий 2014 року; № 03/14-19, № 03/14-20 та № 03/14-21 за березень 2014 року; № 04/14-09, №04/14-10 та № 04/14-11 за квітень 2014 року; № 05/14-01, № 05/14-02 та № 05/14-03 за травень 2014 року; № 06/14-03, № 06/14-01 та № 06/14-02 за червень 2014 року; № 07/14-05, № 07/14-06 та № 07/14-07 за липень 2014 року; № 08/14-04 та № 08/14-03 за серпень 2014 року; № 03/15-01, № 03/15-03 та № 03/15-04 за березень 2015 року; № 04/15-05 та № 04/15-04 за квітень 2015 року; № 05/15-05 за травень 2015 року; № 09/15-04, № 09/15-10 та № 09/15-11 за вересень 2015 року; акт № 11/15-09 за листопад 2015 року.

Відповідачем здійснено часткову оплату робіт в розмірі 1 356 433,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3605 від 29.01.2014 року на суму 40 000,00 грн., платіжним дорученням № 3829 від 28.02.2014 року на суму 100 000,00 грн., платіжним дорученням № 4125 від 20.03.2014 року на суму 100 000,00 грн., платіжним дорученням № 4348 від 03.04.2014 року на суму 288 658,27 грн., платіжним дорученням № 4637 від 29.04.2014 року на суму 100 000,00 грн., платіжним дорученням № 6485 від 30.10.2014 року на суму 65 360,44 грн., платіжним дорученням № 178 від 27.01.2015 року на суму 62 414,74 грн., платіжним дорученням № 353 від 13.02.2015 року на суму 300 000,00 грн., платіжним дорученням № 744 від 07.04.2015 року на суму 100 000,00 грн., платіжним дорученням № 1468 від 01.07.2015 року на суму 100 000,00 грн., платіжним дорученням № 2440 від 08.10.2015 року на суму 100 000,00 грн.

Суму у розмірі 8 112,15 грн. зараховано сторонами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за оплату генпідрядних послуг, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Згідно Акту звірки розрахунків № 31384 від 05.09.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором за спірний період складає 22 319,77 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 22 319,79 грн., як різниця між сумою виконаних робіт за період з січня 2014 по листопад 2015 (включно) та сумою оплати за ці роботи.

Відповідачем не заперечується наявність заборгованості за Договором у розмірі 22 319,79 грн. Представником відповідача в судовому засіданні було пояснено суду, що заборгованість відповідача виникла в результаті відсутності фінансування з боку замовника ТОВ "Граніт-Плюс" за договором генерального підряду № 17/09-10-Б36А від 19.09.2010 року. У зв»язку з чим відповідачем заявлено клопотання про розстрочку сплату заборгованості на 5 (п'ять) місяців.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути двосторонніми.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Аналогічні положення містять вимоги статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України та частиною 5 статті 321 Господарського кодексу України встановлено, що в разі якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З даними нормами також кореспондується частина 4 статті 879 Цивільного кодексу України, відповідно до якої оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 22 319,79 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та умов Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не заперечується, доказів її погашення суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22 319,79 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма Граніт" про розстрочку виконання рішення суду на 5 (п'ять) місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення, частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом в часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду.

При цьому суд зазначає, що під час розгляду заяв про розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора. Так, в письмових поясненнях представником позивача не заперечується проти розстрочки виконання рішення суду на 3 (три) місяці.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, фактичні обставини справи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, господарський суд приходить до висновку, що виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/7217/17 може бути розстрочене до 18.12.2017 року шляхом сплати рівними частками щомісячних платежів.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма Граніт" про розстрочку виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма Граніт" (01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 11, ідентифікаційний код 35624424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амікс-Сервіс" (41100, Сумська обл., місто Шостка, вулиця Леніна, будинок 5, ідентифікаційний код 36386067) 22 319 (двадцять дві тисячі триста дев'ятнадцять) грн. 79 коп. заборгованості, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3.Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/7217/17 шляхом сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-консалтингова фірма Граніт" (01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 11, ідентифікаційний код 35624424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амікс-Сервіс" (41100, Сумська обл., місто Шостка, вулиця Леніна, будинок 5, ідентифікаційний код 36386067) 22 319 (двадцять дві тисячі триста дев'ятнадцять) грн. 79 коп. заборгованості строком до 18.12.2017 року, шляхом сплати щомісячних платежів у наступному порядку:

до 18.10.2017 року - 7 439 (сім тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн. 93 коп.;

до 18.11.2017 року - 7 439 (сім тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн. 93 коп.;

до 18.12.2017 року - 7 439 (сім тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн. 93 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.09.2017

Суддя М.Є. Літвінова