ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Справа № 918/542/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД"

до Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації

про стягнення заборгованості в сумі 1 527 243 грн. 01 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2017 р.;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 25 вересня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

7 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" (далі - ТзОВ "ІЛАТАНМЕД", позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 527 243 грн. 01 коп., з яких 1 359 094 грн. - інфляційні втрати за період з червня 2014 року по червень 2017 року, 168 149 грн. 01 коп. - 3% річних за період з 17.06.2014 р. по 31.07.2017 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 16 червня 2014 року № 918/450/14 стягнуто з Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації на користь ТзОВ "ІЛАТАНМЕД" 1 793 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 188 265 грн. 00 коп. - інфляційних втрат, 77 958 грн. 66 коп. - 3 % річних та 29 013 грн. 92 коп. - судового збору. У зв'язку із тим, що відповідач не виконав зазначене рішення, позивач просить суд стягнути з Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 7 серпня 2017 року позовну заяву від 31.07.2017 р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/542/17, розгляд якої призначено на 28 серпня 2017 року.

Ухвалою суду від 28 серпня 2017 року розгляд справи відкладено на 11 вересня 2017 року.

8 вересня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 34).

Також 8 вересня 2017 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду Рівненської області від 16 червня 2014 року у справі № 918/450/14 (а.с. 35-41).

11 вересня 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 42).

Ухвалою суду від 11 вересня 2017 року розгляд справи відкладено на 25 вересня 2017 року.

22 вересня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позов, в якому останній у задоволенні позову просить відмовити та зазначає, що належним чином виконав свої обов'язки передбачені договором про закупівлю товару за державні кошти № 1/4 від 8 листопада 2012 року, а саме, оформив необхідні для оплати товару документи та зареєстрував їх в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Рівненській області, однак ГУДКСУ в Рівненській області з невідомих для відповідача причин повернуло платіжні документи без проведення платежів. Так відповідач зазначає, що у зв'язку із невиконанням Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області платіжних доручень, у відповідача відсутня вина та підстави в неперерахуванні наявних коштів.

У судовому засіданні 25 вересня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позову.

У судове засідання 25 вересня 2017 року представник відповідача не з'явився, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 862 (а.с. 48).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим представником позивача оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2014 року ТзОВ "ІЛАТАНМЕД" звернулось до Господарського суду з позовом про стягнення з Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації 5 445 583 грн. 12 коп., з яких 4 370 500 грн. основний борг за договором № 1/4 про закупівлю товару за державні кошти від 08 листопада 2012 року, 152 967 грн. 50 коп. втрати від інфляції, 162 367 грн. 07 коп. 3 % річних за користування коштами, 759 748 грн. 55 коп. пеня.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16 червня 2014 року у справі № 918/450/14, яке набрало законної сили, вищевказаний позов задоволено частково. Стягнуто з Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" борг - 1 793 000 грн. 00 коп., інфляційні - 188 265 грн. 00 коп., 3 % річних - 77 958 грн. 66 коп., судовий збір - 29 013 грн. 92 коп.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Рівненської області від 16.06.2014 р. у справі № 918/450/14 на момент розгляду даної справи є таким, що набрало законної сили. Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.06.2014 року у справі № 918/450/14 встановлено, що 8 листопада 2012 року між ТзОВ "ІЛАТАНМЕД" та Управлінням охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації укладений договір № 1/4 про закупівлю товару за державні кошти, відповідно до якого позивач зобов'язався-поставити відповідачу товари, що зазначений у Специфікації, що є невід'ємною частиною договору, а відповідач прийняти та оплатити такі товари, у порядку та на умовах названого договору.

Відповідно до Специфікації до договору позивач зобов'язався поставити відповідачу сім рентгенівських апаратів на 2 робочих місця (комплекси рентгенівський діагностичний "Медикс") загальною вартістю 4 795 000 гривень.

Позивач поставив відповідачу товар відповідно до умов п. 5.1-5.2 Договору, що підтверджується видатковими накладними № СФ-000146 від 26 листопада 2012 року, № СФ-00189 від 24 грудня 2012 року, № СФ-000190 від 24 грудня 2012 року.

Факт отримання товару підтверджується також актами здавання-приймання медичного обладнання від 26 листопада та 24 грудня 2012 року.

За пунктом 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником за отриманий Товар протягом семи робочих днів з моменту його отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника; згідно видаткових накладних.

Відповідач повинен був повністю розрахуватись за поставлений Товар протягом семи робочих днів з моменту його отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача, згідно видаткових накладних, тобто до 4 січня 2013 року, що передбачено п. 4.1. Договору, однак свої зобов'язання за Договором виконав частково, оскільки перерахував на рахунок позивача лише 424 500 гривень.

Таким чином за умовами первинного тексту зазначеного вище договору сума боргу, без урахування пені, встановленого індексу інфляції та процентів річних від простроченої суми, складає 4 370 500 грн.

Водночас, згідно пункту 2 Додаткової угоди, укладеної між відповідачем та позивачем, від 27 грудня 2013 року № 1 до Договору про закупівлю товару за державні кошти від 08.11.2012 року № 1/4: "Замовник і Постачальник дійшли згоди доповнити Договір п. 4.5., п. 4.6., п. 4.7., виклавши їх у наступній редакції:

"4.5. Заборгованість Замовника перед Постачальником за поставлений у 2012 році по Договору товар, станом на 27.12.2013 року становить 4 370 500,00 грн. без ПДВ (чотири мільйони триста сімдесят тисяч п'ятсот гривень без ПДВ).

4.6. Відповідно до виділених бюджетних асигнувань на 2013 рік, зобов'язання Замовника по Договору перед Постачальником становить 1 793 000,00 грн. без ПДВ (один мільйон сімсот дев'яносто три тисячі гривень без ПДВ).

4.7. Решта коштів в розмірі 2 577 500,00 грн. без ПДВ (два мільйони п'ятсот сімдесят сім тисяч п'ятсот гривень без ПДВ) сплачуються залежно від надходження бюджетних коштів".

Так, рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.06.2014 року у справі № 918/450/14 встановлено, що заборгованість Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" становить 1 793 000 грн.

З матеріалів справи, вбачається, що заборгованість Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації за рішенням суду у справі № 918/450/14 на момент прийняття даного рішення не погашена, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань зі сплати зазначеної заборгованості.

Так, згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував 1 359 094 грн. інфляційних втрат за період з червня 2014 року по червень 2017 року та 168 149 грн. 01 коп. три відсотки річних за період з 17.06.2014 р. по 31.07.2017 р. (розрахунок на а.с. 8-9).

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції наведеної у п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин, оскільки рішення Господарського суду Рівненської області від 16.06.2014 року у справі № 918/450/14 не виконано, то позивач звернувся із даним позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір інфляційних втрат становить 1 695 339 грн. 81 коп., при заявленому 1 359 094 грн.

Оскільки суд, не може вийти за межі позовних вимог, тому бере до уваги суму інфляційних втрат розраховану позивачем у розмірі 1 359 094 грн.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обгрунтованих 3% річних становить 168 001 грн. 64 коп., при заявленому - 168 149 грн. 01 коп.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних, яка за розрахунком суду складає 168 001 грн. 64 коп.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТзОВ "ІЛАТАНМЕД" до Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 1 359 094 грн. - інфляційних втрат та 168 001 грн. 64 коп. - 3% річних. У решті позовних вимог в частині стягнення 147 грн. 37 коп. - 3% річних слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 22 906 грн. 44 коп.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 40, кор. 5, оф. 716, ) 1 359 094 (один мільйон триста пятдесят девять тисяч девяносто чотири) грн. - інфляційні втрати, 168 001 (сто шістдесят вісім тисяч одну) грн. 64 коп. - 3 % річних та 22 906 (двадцять дві тисячі девятсот шість) грн. 44 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" про стягнення 3 % річних в сумі 147 грн. 37 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 29 вересня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушакова, 40, корп. 5, оф. 716);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 38).