КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа№ 910/4302/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зеленіна В.О.

при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: Собко Л.В. за довіреністю від 17.07.2017;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017

у справі № 910/4302/17 (суддя Т.Ю. Трофименко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 96 044,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" у справі №910/4302/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Зеленіна В.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.08.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 30.08.2017 оголошено перерву до 13.09.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 13.09.2017 з'явився представник позивача. Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники відповідача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського Процесуального Кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповдіача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

25.01.2015 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" (експедитор) було укладено договір №ДФ/7-90043 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, предметом якого відповідно до п.1.1 є проведення експедитором розрахунків з виконавцем за надані ним послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів й інші послуги вантажовідправникам/вантажоодержувачам (вантажовласникам).

Цим договором передбачаються умови оплати експедитором вартості послуг виконавцю (оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, збори за подачу і забирання вагонів і інші додаткові послуги), наданих вантажовласникам при здійсненні експортно-імпортних та внутрішніх перевезень вантажів, а також інших послуг по договірним тарифам (п.1.3 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015р.).

За умовами п.2.2.1 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015 експедитор зобов'язується здійснювати попередню оплату тарифу та додаткових послуг, наданих виконавцем вантажовласникам, згідно із Збірником тарифів, Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів, калькуляціями по наданню послуг вантажовласникам за вільними тарифами.

Для проведення розрахунків і обліку сплачених сум виконавець зобов'язується відкрити для експедитора особовий рахунок з присвоєнням йому коду платника №9000541 (п.2.1.3 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015р.).

Згідно п.2.2.5 укладеного між сторонами правочину експедитор зобов'язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів в сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під'їзній колії на рахунок зі спеціальним режимом використання філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" №67 в АТ "Ощадбанк", МФО 300465, код ЄДРПОУ - 00032129. Одержані кошти виконавець зараховує на особистий рахунок експедитора.

Згідно п.3.2 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015р. у міру виконання перевезень та надання послуг вантажовласникам, виконавець відображає в особовому рахунку експедитора використання коштів для оплати перевезень вантажів, за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, на підставі відповідних документів.

На вимогу сторін щомісячно проводиться звірка розрахунків між експедитором та виконавцем, результати якої оформлюються актом (п.3.3 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015).

За умовами п. 4.1 укладеного між сторонами правочину у разі виявлення неправильного відображення в особовому рахунку використання коштів експедитора, виконавець вносить відповідні зміни до його особового рахунку.

У п. 7.1 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015 вказано, що за останнім виконавець надає експедитору послуги на станціях Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за умови наявності коштів на його особовому рахунку.

Договір укладено сторонами до 31.12.2016, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором. За 30 днів до закінчення терміну дії договору експедитор повинен повідомити виконавця про пролонгацію дії договору на наступний календарний рік (п.7.4 договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015).

Порядок здійснення розрахунків за перевезення вантажів залізницями через розрахункові підрозділи залізниць визначено Правилами розрахунків за перевезення вантажів, які затверджено Наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №864/5085.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахункові підрозділи залізниць здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг. Для зарахування платежів та обліку виручки залізниць від перевезень вантажів в установах банку, які обслуговують розрахункові підрозділи, відкриваються поточні рахунки зі спеціальним режимом використання.

Розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. Після присвоєння коду розрахунковий підрозділ видає платнику довідку, у якій вказуються найменування платника і номер присвоєного коду. У всіх перевізних документах, накопичувальних картках, відомостях плати за користування вагонами та контейнерами, відомостях плати за подавання, забирання та маневрову роботу проставляється код платника. (п.п.2.3, 2.4 Правил розрахунків за перевезення вантажів).

Пунктами 2.5, 2.6 вказаних вище Правил передбачено, що платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг. Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

На кожного платника розрахунковий підрозділ складає перелік документів, які включені до розрахунку за звітну добу щодо відправлення, видачі вантажів і додаткових зборів. Перелік після прийняття вантажу до перевезення (або видачі) надається платнику через залізничну станцію в порядку, встановленому договором, та залишається в справах розрахункового підрозділу. Сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, провадиться в такому самому порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією. З розподільчих рахунків розрахункового підрозділу не повинні здійснюватися ніякі витратні операції. Залишки коштів на розподільчих рахунках щодня в повній сумі перераховуються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідної залізниці (п.п.2.7, 2.9 Правил розрахунків за перевезення вантажів, які затверджено Наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №864/5085).

За поясненнями представників сторін, на виконання умов договору №ДФ/7-90043 від 25.01.2015 та з метою здійснення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, відповідачем було відкрито позивачу особовий рахунок з присвоєнням коду платника №9000541.

Відповідно до змісту наявних в матеріалах справи переліків №20160719 від 19.07.2016 та №20160721 від 21.07.2016 в якості оплати перевезення за залізничними накладними №49581960, №49591994 та №49624513, відповідачем було списано з особового рахунку позивача грошові кошти на загальну суму 96044,90грн., з яких за накладною №49581960 - 32177,10грн., №49591994 - 32177,10 грн. та №49624513 - 31690,70 грн.

Обставини щодо списання означеної суми грошових коштів відповідачем під час розгляду справи не заперечувались.

Проте, як свідчать представлені суду документи, а саме копії залізничних накладних №49581960, №49591994 та №49624513, перевезення за останніми здійснено не було.

До того ж, про те, що перевезення за вказаними накладними так і не було здійснено, станцією відправлення Комунарськ 506209 було складено акти загальної форми №94 від 25.08.2016р. та №95 від 25.08.2016.

Посилаючись на фактичне ненадання послуг залізничного перевезення, оплата за яке була списана з особового рахунку експедитора, Товариство з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з листом №83 від 23.01.2017 (судом враховано, що при зазначенні дати складання листа №83 позивачем було помилково зазначено дату складання 23.01.2016), в якому просило компенсувати списані кошти за відправки, які не відбулись.

Листом №2007/428 від 06.02.2017 відповідачем було відмовлено в задоволенні вимоги позивача, з огляду на недотримання порядку оформлення накладних на відправки, що не відбулись.

З огляду на неповернення відповідачем грошових коштів, списаних з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" за перевезення, які не відбулись, позивач і звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованості в сумі 96044,90грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.І ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.62 Статуту залізниць України встановлено, що належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно залізничними накладними №49581994 від 18.07.2016, №49581960 від 18.07.2016 Відповідачем було прийнято до перевезення вантаж по маршруту Комунарск (Україна) - Мангали (Латвія).

Також, згідно залізничної накладної №49624513 від 20.07.2016 Відповідачем було прийнято до перевезення вантаж по маршруту Комунарск (Україна) - Мангали (Латвія).

На підставі чого та згідно переліків №20160719 від 19.07.2016 та №20160721 від 21.07.2016 Позивачем було оплачено перевезення в сумі 96044,90 гривень.

Проте перевезення вантажу так і не відбулось, що підтверджується Актами загальної форми №94 та №95 від 25.08.2016 складеними ст. Коммунарск(Україна).

На підставі чого, Позивач направив Відповідачу лист №83 від 23.01.2016 року про повернення коштів за відправлення, які не відбулися.

Проте Відповідачем було відмовлено в задоволенні претензії у зв'язку з недотриманням Позивачем порядку оформлення накладних на відправки, що не відбулися, а саме у зв'язку з відсутністю відмітки станції з зазначенням «Вантаж повернуто відправнику без провізних платежів».

Так, 25.08.2016 станцією Комунарськ було оформлено Акти загальної форми №94 та №95 дані акти були складені у зв'язку з тим, що перевезення №49581994 від 18.07.2016, №49581960 від 18.07.2016, №49624513 від 20.07.2016 не відбулись, отримавши вищезазначені акти Позивач направив лист про повернення коштів № 83 від 23.01.2017.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Кошти які були списані, це кошти за перевезення згідно з залізничними накладними №49581994 від 18.07.2016, №49581960 від 18.07.2016. Проте дане перевезення не було здійснено, що підтверджується Актами загальної форми №94 та №95 від 25.08.2016 складеними ст. Коммунарск (Україна).

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо посилання суду першої інстанції на неналежно обраний спосіб захисту порушеного права як на підставу відмови в позові, оскільки стягнення грошових коштів не передбачено Договором, а навпаки, укладеним сторонами Договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги передбачено повернення залізницею на особовий рахунок платника в розрахунковому підрозділі залізниці надлишково або неправильно списаних коштів, а не стягнення судовим рішенням, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає наступне.

Дійсно, умовами п.4.1 Договору про організацію перевезень вантажів визначено, що у разі виявлення неправильного відображення в особовому рахунку використання коштів Експедитора, Залізниця вносить відповідні зміни до його особового рахунку. Однак, п.6.1 Договору передбачає, що усі спірні питання з виконання умов договору вирішуються шляхом переговорів, а у разі недосягнення домовленості, у претензійно-позовному порядку.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/4302/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 67, ) 96044 (дев'яносто шість тисяч сорок чотири) грн. 90 коп. основного боргу.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 67, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору за подання позовної заяви.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 67, ) 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Матеріали справи №910/4302/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Н.Ф. Калатай

В.О. Зеленін