ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.2017 Справа № 920/379/17
Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Левченка П.І., судді Заєць С.В., судді Резніченко О.Ю. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/379/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» і особі філії «Роменський район електричних мереж», м. Ромни,

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Качанівського газопереробного заводу, с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області,

про врегулювання розбіжностей при договору,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № 10-19/17-Д/163 від 21.07.2017,

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № 10-8241д від 08.12.2016.

В судовому засіданні, розпочатому о 11 год. 00 хв. 07.09.2017 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 12 год. 00 хв. 25.09.2017 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просив суд врегулювати розбіжності по договору про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року, виклавши спірні пункти зазначеного договору (підпункт 2.3.5, підпункт 2.3.6, підпункт 3.1.5, підпункт 4.1.3, підпункт 4.1.4, підпункт 4.1.5, підпункт 4.2.1, підпункт 4.2.5, пункт 4.5, пункт 5.1, пункт 5.7, підпункт 6.1.4, пункт 6.2, пункт 6.3, пункт 7.3, пункт 7.4, пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків», пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків», пункт 3.1 додатку № 4 «Порядок розрахунків», пункт 7 додатку № 4 «Порядок розрахунків» та пункт 12 додатку № 4 «Порядок розрахунків») в редакції позивача, згідно з прохальною частиною позовної заяви.

Відповідно до заяви від 30.06.2017 року № 80-26-2340 про зменшення позовних, позивач просить суд врегулювати розбіжності по договору про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року, виклавши спірні пункти зазначеного договору (пункт 4.5, абзац 2 пункту 5.1, підпункт 6 пункту 6.1.3, пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків», пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» та пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків») в редакції позивача.

Представник відповідача у письмовому відзиві від 30.06.2017 року № 25/1233 на позовну заяву проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, вважаючи позовні вимоги безпідставними, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, зокрема Правилах користування електричною енергією, у звязку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» в особі філії «Роменський район електричних мереж» звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Качанівського газопереробного заводу, в якій просить суд врегулювати розбіжності по договору про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року, виклавши спірні пункти зазначеного договору в редакції позивача.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, відносини, повязані з постачанням і використанням енергії регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією (далі - Правила), які затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року із змінами.

Пунктом 1.1 Правил визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно пункту 2.1 Типового договору про постачання електричної енергії, що є додатком 3 до Правил користування електричною енергією, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

На підставі частини першої статті 26 Закону України «Про електроенергетику», пункту 2 статті 275 Господарського кодексу України, пункту 1.3 Правил, споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України (абзац 14 пункту 1.2 Правил).

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина сьома статті 179 Господарського кодексу України).

Враховуючи, що Правила регулюють взаємовідносини, що виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між позивачем та відповідачем (пункт 1.1 Правил), то і господарський договір про постачання електричної енергії має бути укладений з урахуванням особливостей, передбачених Правилами.

Частиною першою статті 277 Господарського кодексу України визначено, що всі споживачі електричної енергії користуються електроенергією з додержанням Правил користування енергією, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що ним надіслано відповідачу супровідним листом від 06.03.2017 року за № 80-28/837 на підпис проект договору про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року № 151397 (далі - договір) на основі Типового договору про постачання електричної енергії, що є додатком № 3 до Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28. Відповідач листом від 31.03.2017 року № 6/663 повернув підписаний договір разом з протоколом розбіжностей.

Позивач не погоджується на підписання вищезазначеного договору з протоколом розбіжностей та наполягає викласти текст оспорюваних пунктів (пункт 4.5, абзац 2 пункту 5.1, підпункт 6 пункту 6.1.3, пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків», пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» та пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків») договору про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року у наступній редакції:

Пункт 4.5 договору. У разі порушень Споживачем п. 22 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 та п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, а саме: порядку реєстрації виписаних розрахунків коригування на зменшення суми податку на додану вартість, у випадках, передбачених статтею 192 Податкового кодексу України, які призвели до втрати Постачальником права на зменшення податкового зобовязання з податку на додану вартість, Споживач зобовязаний сплатити на користь Постачальника, згідно з його письмовою вимогою, штраф у розмірі надміру сплаченого до бюджету податку на додану вартість протягом 5 (пяти) календарних днів.

Абзац 2 пункту 5.1 договору. Обсяг очікуваного споживання електричної енергії повинен не перевищувати максимально дозволеного до використання обсягу споживання електричної енергії, обчисленого, як добуток дозволеної потужності, кількості годин роботи електроустановок на добу та кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді.

Підпункт 6 пункту 6.1.3 договору. З повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку (в т.ч. автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (далі - АСКОЕ) або локального устаткування збору та обробки даних (далі - ЛУЗОД)) в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору. За активну електричну енергію Споживач здійснює планові платежі у таких співвідношеннях:

до 10 дня розрахункового періоду 50 %;

до 20 дня розрахункового періоду додатково 50 % вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії, визначеного додатком 1 до договору «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу» до договору на цей період.

Рахунок на оплату активної електричної енергії, фактично спожитої впродовж звітного розрахункового періоду, рахунки на оплату планових платежів надаються Постачальником Споживачу одночасно, із зазначенням в рахунках кінцевих дат їх оплати. Суми планових платежів, які має сплатити Споживач, розраховуються шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг активної електричної енергії, заявлений на наступний розрахунковий період, відповідно до додатку 1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу із урахуванням відсотка планового платежу».

Сума коштів, які має оплатити Споживач за спожиту в розрахунковому періоді активну електричну енергію визначається наступним чином:

- період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

За наявності додатку 9 «Порядок створення та використання накопичувального авансового платежу для покриття аварійної (екологічної) броні» до договору, на підставі акта аварійної (екологічної) броні визначається обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні.

Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, оплата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електроенергії, по 3% річних, по пені, по інфляційним нарахуванням згідно з умовами цього Договору здійснюється на підставі самостійно отриманих Споживачем у Постачальника рахунків протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період Постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів за споживання активної електричної енергії в поточному розрахунковому періоді.

При відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду.

Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка від Постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Споживачем ПКЕЕ.

Пункт 2. 2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору. У разі невиконання Акту-вимоги щодо усунення пошкодження комунікаційного обладнання ЛУЗОД (АСКОЕ) впродовж зазначеного терміну Постачальник, попередивши Споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припиняє постачання електричної енергії до обєктів Споживача згідно ПКЕЕ.

Пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору. У разі несвоєчасної оплати обумовлених цим додатком до Договору платежів, Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від розміру простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати;

- 3 % річних з простроченої суми.

При цьому, сума боргу повинна бути сплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках.

Відповідач у протоколі неузгоджених розбіжностей до договору від 06.03.2017 року № 151397 про постачання електричної енергії викладає оспорювані пункти даного договору у наступній редакції:

Пункт 4.5 договору виключити.

Абзац 2 пункти 5.1 договору - виключити.

Підпункт 6 пункту 6.1.3 договору. З повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору. За активну електричну енергію Споживач здійснює планові платежі у таких співвідношеннях:

до 5 дня розрахункового періоду 34 %;

до 15 дня розрахункового періоду 33 %

до 25 дня розрахункового періоду додатково 33 % вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії, визначеного додатком 1 до договору «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу» до договору на цей період.

Рахунки на оплату активної електричної енергії, фактично спожитої впродовж звітного розрахункового періоду, перетікання реактивної енергії надаються Постачальником Споживачу із зазначенням в них залишків коштів Споживача, шо переходять на наступний розрахунковий період.

Суми планових платежів, які має сплатити Споживач, розраховуються самостійно споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг активної електричної енергії, заявлений на наступний розрахунковий період, відповідно до додатку 1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу із урахуванням відсотка планового платежу».

Сума коштів, які має оплатити Споживач за спожиту в розрахунковому періоді активну електричну енергію визначається наступним чином:

- період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

За наявності додатку 9 «Порядок створення та використання накопичувального авансового платежу для покриття аварійної (екологічної) броні» до договору, на підставі акта аварійної (екологічної) броні визначається обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні.

Остаточний розрахунок між сторонами за фактично спожиту електричну енергію здійснювати по закінченню розрахункового періоду на підставі рахунку-фактури, що надається Постачальником Споживачу, протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

У випадку переплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії, сума переплати зараховується Постачальником у рахунок оплати електричної енергії на наступний розрахунковий період, або повертається на поточний рахунок Споживача за його письмовою вимогою.».

Пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору виключити.

Пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору. У разі несвоєчасної оплати вартості фактично спожитої електричної енергії (за минулий розрахунковий період) Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується.

На суму боргу здійснюється нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках.

Відповідно до частини четвертої статті 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Позивач вважає, що відповідно до положень частини четвертої статті 181 Господарського кодексу України, в протоколі розбіжностей мають бути включені умови договору, щодо яких є заперечення.

Позивач зазначає, що співставлення умов договору з протоколом розбіжностей свідчить, що останній не відповідає вимогам частини четвертої статті 181 Господарського кодексу України та матеріальним нормам права, які регулюють взаємовідносини в процесі купівлі продажу електричної енергії.

В звязку з наведеним позивач, керуючись статтею 641 Цивільного кодексу України, статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», надіслав на адресу відповідача лист-пропозицію № 80-26/1576 від 20.04.2017 року вважати укладеним договір про постачання електричної енергії № 151397 від 06.03.2017 року у редакції позивача без врахування протоколу розбіжностей. Відповідач відповіді на згаданий лист-пропозицію на адресу позивача не надіслав.

Господарський суд, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно частини шостої статті 179 Господарського кодексу України, субєкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, звязком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші субєкти зобовязані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обовязкові умови таких договорів.

Відповідно до частин першої - сьомої статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобовязана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обовязковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (частина восьма статті 181 Господарського кодексу України)

Таким чином, проект договору та протокол розбіжностей є доказами вжиття заходів досудового врегулювання господарського спору, вони є свідченням існування спору, який виник при укладенні договору і який сторони передають на вирішення господарського суду.

Тобто, предметом розгляду у суді можуть бути лише розбіжності, що залишилися неврегульованими сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 Цивільного кодексу України).

Частина перша статі 187 Господарського кодексу України визначає, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обовязковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобовязані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними переднього договору.

Згідно з статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією (далі-Правила), які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року.

Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3 Правил) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (пункту 1.6 Правил).

Укладення будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил (пункт 1.13 Правил).

Відповідно до пункту 5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Пунктом 5.2 Правил визначено, що при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обовязковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

ПАТ «Сумиобленерго» є субєктом природних монополій у Сумській області по передачі та розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами (Перелік субєктів природних монополій Сумської області Сумського регіонального відділення Антимонопольного Комітету України), з метою захисту у процесі укладання господарського договору інтересів економічно слабшої сторони від можливих зловживань монопольним становищем іншої сторони, законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, передбачено, що при укладанні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток № 3 до ПКЕЕ).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою за врегулюванням розбіжностей до договору від 06.03.2017 року № 151397 зазначивши, що договір розроблений позивачем на підставі типового договору і у відповідності до Правил користування електричною енергією (далі також - ПКЕЕ).

Однак, такі твердження позивача, а також редакція пунктів договору, що залишилися неврегульованими, та запропонована позивачем не відповідають ні умовам типового договору про постачання електричної енергії, ні Правилам користування електричною енергією, ні Закону України «Про електроенергетику».

В обгрунтування необхідності включення до договору пункту 4.5 позивач зазначає, що статтею 714 Цивільного Кодексу України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін, а тому в договорі про постачання електричної енергії має бути передбачена відповідальність за порушення Правил заповнення податкових накладних.

Позивач в договорі на постачання електричної енергії безпідставно намагається врегулювати адміністративні правовідносини щодо заповнення та подання податкових накладних.

Пропозиція позивача зобовязати споживача сплачувати на користь постачальника штраф у розмірі надміру сплаченого до бюджету податку на додану вартість протягом 5 календарних днів фактично є бажанням позивача відшкодувати збитки, які він можливо понесе в процесі виконання договору.

Разом із тим, обґрунтованість вимог з відшкодування понесених стороною договору збитків, їх розмір та підстави виникнення мають бути доведені позивачем.

Відповідно до договору про постачання електричної енергії плата за електричну енергію здійснюється плановими платежами протягом розрахункового періоду.

Саме позивач виписує та надає відповідачу зведені податкові накладні згідно пункту 201.4 Податкового Кодексу України на планові платежі. Розрахунки коригування на зменшення суми податку на додану вартість можуть бути виписані лише у разі повернення коштів.

Вказаний пункт 4.5 в редакції запропонованій позивачем не передбачений в Типовому договорі (додаток № 3 до ПКЕЕ), також такий пункт відсутній у Правилах користування електричною енергією.

Статтею 236 Господарського Кодексу України передбачені види оперативно-господарських санкцій.

Так, відповідно до даної статті у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій:

1) одностороння відмова від виконання свого зобовязання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобовязання другою стороною;

відмова від оплати за зобовязанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобовязання від прийняття подальшого виконання зобовязання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобовязанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобовязань стороною, яка порушила зобовязання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобовязання.

Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Однак, відповідальність щодо заповнення і подання податкових накладних, розрахунків коригування, порядку реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування не є оперативно-господарськими санкціями у розумінні статті 236 Господарського кодексу України.

Відповідальність за неправильне заповнення, подання, реєстрацію податкових накладних, розрахунків коригування визначена виключно Податковим Кодексом України.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового Кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Таким чином, внесення позивачем до спірного договору пункту 4.5 є безпідставним, а тому він підлягає виключенню.

У розділі 5 договору сторонами передбачено порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності.

Відповідно до пункту 1.2 Правил, договірна величина споживання електричної енергії - узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період; договірна потужність - узгоджена із споживачем на розрахунковий період відповідно до нормативних актів та зазначена у договорі гранична величина сумарної споживаної електричної потужності в періоди максимального навантаження енергосистеми, яка встановлюється для обєкта споживача з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт/год. і більше; дозволена потужність - максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним обєктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору; розрахунковий період - період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або переданої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки;

Згідно пункту 5.1 Типового договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше _______________ поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У випадках, передбачених ПКЕЕ, Споживач надає обгрунтування очікуваного обсягу споживання.

У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється Постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Положеннями пункту 4.1 Правил визначено, що постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.

Згідно пункту 4.2 Правил, відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору.

Ні Правилами, ні Типовим договором не передбачено, що «обсяг очікуваного, споживання електричної енергії повинен не перевищувати максимально дозволеного до використання обсягу споживання електричної енергії, обчисленого, як добуток дозволеної потужності, кількості годин роботи електроустановок на добу та кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді», тому включення до договору абзацу 2 пункту 5.1 договору в редакції позивача, є необгрунтованим.

Крім того, в пункті 4.2.2 договору сторонами вже визначено наслідки та відповідальність споживача у разі перевищення ним договірної величини споживання електричної енергії та договірної величини потужності.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині внесення абзацу 2 до п.5.1 договору в редакції позивача є необгрунтованими, а тому абзац 2 пункту 5.1 спірного договору має бути виключено.

Пунктом 6.1.3 спірного договору сторони визначають випадки, коли електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником, з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні.

Однак, сторони не погодили підпункт 6 пункту 6.1.3. договору, оскільки редакція підпункту 6 пункту 6.1.3 договору позивача не відповідає Типовому договору (додаток № 3) ПКЕЕ.

Так, відповідно до підпункту 6.1.3 пункту 6.1 Типового договору, електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі:

відсутності у Споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок;

споживання електричної енергії Споживачем після закінчення строку дії цього договору;

недопущення Споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обовязки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії;

несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком «Порядок розрахунків».

Викладаючи в зазначеній у позовній заяві та наведеній вище редакції підпункт 6 пункту 6.1.3 договору постачальник (позивач) може навязувати споживачу встановити додаткове технічне обладнаний, наявність якого не впливає на виконання сторонами обовязків за договором, але за відмову від встановлення такого обладнання, постачальник має право припинити енергопостачання.

Згідно пункту 7.5 Правил, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобовязаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі:

6) невиконання обгрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

В додатку 3.1 до договору № 151397 від 06.03.2017 року сторони визначили перелік комерційних засобів обліку, за допомогою яких проводиться облік відпущеної електроенергії споживачу.

Цим додатком передбачено, що облік відпущеної електроенергії здійснюється саме засобами обліку - багатофункціональними лічильниками типу «Indigo+», а не АСКОЕ чи ЛУЗОД.

Крім того, вказаний перелік не містить посилання на обовязок споживача встановити автоматизовану систему комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) або локального устаткування збору та обробки даних (ЛУЗОД), а отже, посилання позивача в підпункті 6 пункту 6.1.3 спірного договору на можливість припинення електропостачання у разі невстановлення таких засобів, є безпідставними.

Тому, на підставі вищевикладеного підпункт 6) пункту 6.1.3 договору підлягає викладенню в редакції відповідача, яка відповідає як Типовому договору (додаток 3) так і самим ПКЕЕ: « 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів».

Щодо розбіжностей у викладених сторонами редакціях пункту 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору господарський суд зазначає наступне.

Порядок проведення розрахунків за користування електричною енергією регулюється розділом 6 Правил користування електричною енергією.

Редакція пункту 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» відповідача практично збігається з редакцією позивача, за виключенням деяких нюансів.

Так, позивач пропонує оплачувати вартість обсягу електричної енергії плановими платежами.

Відповідно до частини другої пункту 6.6. ПКЕЕ, споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Позивач пропонує здійснювати два платежі, а Споживач пропонує здійснювати три планових платежі.

Чинні ПКЕЕ не обмежують кількість планових платежів на розрахунковий період.

Наприклад, по договору № 397 від 01.04.2010 року ПАС «Сумиобленеерго» в особі філії Роменський РЕМ та по договорах про постачання електричної енергії № 282 з Охтирським РЕМ та № 166 з Гадяцьким РЕМ, ПАТ «Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ сплачувало та сплачує три планових платежі. Заборгованості за користування електричною енергією відповідач немає, що не заперечується представником позивача в судових засіданнях під час розгляду даної справи.

З метою зменшення обсягів авансових платежів у відповідності з пунктом 201.4 Податкового Кодексу України (редакція від 17.01.2015) та на виконання листа ПАТ «Укрнафта» № 031.5-16/18 від 10.03.15 року, відповідач пропонує по договору і надалі сплачувати три планових платежі, оскільки оплата вартості електроенергії трьома плановими платежами не суперечить ПКЕЕ, а також не порушує права позивача.

Позивач в абзаці 2 пункту 2 додатку № 4 спірного договору пропонує надавати рахунки на оплату планових платежів.

Однак, ПКЕЕ не передбачає обов'язковість виписки рахунків на оплату планових платежів.

Так, відповідно до частини першої пункту 6.11 ПКЕЕ, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Відповідно до частини третьої пункту 6.11 ПКЕЕ, рахунок на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок), та рахунок на оплату заявленого обсягу споживання електричної енергії на найближчий розрахунковий наступний розрахунковий або плановий період (авансовий платіж або попередню оплату), надаються постачальником електричної енергії одночасно у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії. У таких рахунках обовязково зазначається кінцева дата їх оплати згідно з договором про постачання електричної енергії.

Таким чином, за взаємною згодою сторін можуть бути виписані лише рахунки на оплату авансових платежів або попередньої оплати. Надання рахунків на оплату планових платежів не передбачено ПКЕЕ та Типовим договором.

Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ, планові платежі - перерахування коштів частинами з певною періодичністю (плановий період) протягом розрахункових періодів (розрахункового періоду).

Відповідач відповідно до спірного договору сплачуватиме саме планові платежі у відповідних співвідношеннях.

У абзаці 1 пункту 2 додатку № 4 договору вже зазначено кінцеві дати оплати планових платежів.

В абзаці 5 пункту 2 додатку № 4 позивач зобовязує відповідача самостійно отримувати рахунки за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електроенергії, по 3 % річних, по пені та по інфляційних нарахуваннях у Постачальника та оплачувати їх на протязі 10 операційних днів з дня отримання.

Однак, така редакція абзацу 5 не відповідає вимогам ПКЕЕ.

Відповідно до абзацу 7 пункту 6.11 ПКЕЕ, рахунки на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника електричної енергії через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника електричної енергії або електронною поштою, факсимільним звязком, поштовим звязком, курєром чи іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії.

Таким чином, абзацом 7 пункту 6.11 ПКЕЕ встановлено порядок передачі рахунків для оплати, але обовязку Споживача самостійно отримувати рахунки у Постачальника зазначеним абзацом не встановлено.

Крім того, як пояснив представник відповідача, договір № 151397 від 06.03.2017 року укладається для забезпечення електричною енергією Анастасівського ЦПКГГ Качанівського ГПЗ, оскільки, є велика вірогідність зупинки Анастасівського цеху, то у Качанівського ГПЗ, самостійно отримувати рахунки у Роменського РЕМ не буде можливості, так як Роменський РЕМ від Качанівського ГПЗ знаходиться за 150 км.

Тому, викладення абзацу 5 пункті 2 додатку № 4 договору і встановлення обовязку Споживача самостійно отримувати рахунки у Постачальника ставить Споживача у нерівні умови з Постачальником, що в свою чергу суперечить загальним засадам цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного Кодексу України щодо свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того, встановлення обовязку Споживача оплатити пеню, 3 % річних та інфляційні нарахування на протязі 10 операційних днів з моменту отримання рахунків на оплату, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки таке трактування абзацу 5 пункту 2 додатку № 4 договору, дає можливість Постачальнику виписувати відповідні рахунки і за прострочення оплати, наприклад, планових платежів, що не передбачено ПКЕЕ.

Наявність пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних, а також їх розмір повинні бути доведені позивачем, а не визначатись позивачем в рахунках, обовязкових до сплати протягом 10 днів з дня їх отримання.

Останній абзац 2 пункту 2 додатку № 4 «Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка від Постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Споживачем ПКЕЕ» взятий позивачем з контексту пунктів 6.37 - 6.43 ПКЕЕ, які передбачають порядок виявлення порушень у роботі розрахункових засобів обліку, оформлення результатів виявлених порушень, порядок прийняття рішення та порядок та строки оскарження рішень.

Абзац 5 пункту 6.42 ПКЕЕ надає право Споживачу не оплачувати виставлених рахунків до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» до договору № 151397 від 06.03.2017 року підлягає викладенню в редакції відповідача, оскільки така редакція не суперечить ПКЕЕ і не порушує прав постачальника (позивача).

Пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» до договору № 151397 від 06.03.2017 року позивач пропонує викласти в наступній редакції: «У разі невиконання Акту-вимоги щодо усунення пошкодження комунікаційного обладнання ЛУЗОД (АСКОЕ) впродовж зазначеного терміну Постачальник, попередивши Споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припиняє постачання електричної енергії до обєктів Споживача згідно ПКЕЕ».

Відповідно до пункту 1.2 Правил, локальне устаткування збору та обробки даних (ЛУЗОД) - улаштована з метою розрахунків за спожиту електричну енергію сукупність засобів обліку (або один засіб обліку), які забезпечують вимірювання, збір, накопичення, оброблення результатів вимірювань за відповідними періодами часу (формування первинної вимірювальної інформації) про обсяги і параметри потоків електричної енергії та значення споживаної потужності на окремій площадці вимірювання та мають інтерфейс дистанційного зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії.

Засоби обліку - засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності.

Розрахункові засоби обліку - засоби обліку електричної енергії, що застосовуються для здійснення комерційних розрахунків.

Розрахунковий (комерційний) облік електричної енергії - визначення на підставі вимірів та інших регламентованих процедур у передбачених цими Правилами випадках обсягу електричної енергії та величини потужності для здійснення комерційних розрахунків.

Додатком 3.1 до договору № 151397 від 06.03.2017 року сторони визначили перелік та дані комерційного обліку, по яких проводиться розрахунок за відпущену електроенергію споживачу.

Так, відповідним додатком 3.1 не передбачено встановлення та здійснення обліку відпущеної електроенергії по договору - ЛУЗОД (АСКОЕ). Натомість, цим же додатком передбачено, що облік відпущеної електроенергії здійснюється саме засобами обліку - багатофункціональними лічильниками типу «Indigo+».

В обґрунтування своєї позиції щодо викладення пункту 2.2 (останній абзац) додатку № 4 до договору в його редакції позивач безпідставно посилається на пункт 3.7 Правил та підпункт 6 пункту 7.5 Правил.

Відповідно до пункту 3.7 ПКЕЕ, для розрахункового обліку електричної енергії мають використовуватися засоби обліку, які пройшли повірку і відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Згідно підпункту 6 пункту 7.5 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобовязаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі: невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Враховуючи приписи пункту 3.7 та підпункту 6 пункту 7.5 ПКЕЕ, враховуючи, що умовами договору № 151397 від 06.03.2017 року не передбачено встановлення ЛУЗОД (АСКОЕ), а облік відпущеної електроенергії здійснюється саме засобами обліку - лічильниками, перелік та інвентарні номери яких наведені в додатку 3.1 до договору, внесення позивачем останнього абзацу до пункту 2.2 додатку № 4 (Порядок розрахунків) до спірного договору є безпідставним, а тому він підлягає виключенню з редакції вищезазначеного договору.

Щодо розбіжностей у викладених сторонами редакціях пункту 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» до договору господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ, планові платежі - перерахування коштів частинами з певною періодичністю (плановий період) протягом розрахункових періодів (розрахункового періоду).

Відповідач відповідно до спірного договору сплачуватиме саме планові платежі у відповідних співвідношеннях.

Розрахунковим періодом відповідно до пункту 1 додатку № 4 договору, щодо якого відсутній спір, вважається період з 1 числа місяця до 30 (31) числа місяця включно.

Покази розрахункових засобів обліку фіксуються споживачем (відповідачем) 01 числа кожного місяця та оформлюються Актом прийняття-передавання електричної енергії.

За спірним договором № 151397 від 06.03.2017 року постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок, а останній сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії.

У відповідності до пункту 2.2.2 договору, постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського Кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно частини сьомої статті 276 Господарського кодексу України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У спірному договорі сторони погодилися, що електрична енергія є різновидом товару та оплата за неї здійснюється плановими платежами з наступним перерахунком.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, яка кореспондується з приписами статті 549 Цивільного Кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).

Згідно з пункту 8.1 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії.

Таким чином, умовою застосування штрафної санкції (пені) є наявність заборгованості споживача перед постачальником за спожиту електроенергію.

Кількість остаточно спожитої електроенергії у розрахунковому періоді, а отже і суму заборгованості по її оплаті з урахуванням проведення (чи не проведення) планових платежів, можливо встановити лише на підставі Акту прийняття-передавання електричної енергії, що складається один раз на розрахунковий період (місяць) - 1 числа кожного місяця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.11.2013 року у справі № 920/454/13, та постанові Вищого господарського суду України від 03.09.2013 року у справі № 920/423/13.

Таким чином, пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» до договору № 151397 від 06.03.2017 року підлягає викладенню в редакції відповідача, оскільки така редакція відповідає вимогам чинного законодавства України в тому числі і ПКЕЕ.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги позивача щодо врегулювання розбіжностей по договору не підлягають задоволенню, оскільки спірні пункти договору підлягають викладенню в редакції відповідача, а саме:

Пункт 4.5 договору виключити.

Абзац 2 пункти 5.1 договору - виключити.

Підпункт 6 пункту 6.1.3 договору: «З повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.».

Пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору: «За активну електричну енергію Споживач здійснює планові платежі у таких співвідношеннях:

до 5 дня розрахункового періоду 34 %;

до 15 дня розрахункового періоду 33 %

до 25 дня розрахункового періоду додатково 33 % вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії, визначеного додатком 1 до договору «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу» до договору на цей період.

Рахунки на оплату активної електричної енергії, фактично спожитої впродовж звітного розрахункового періоду, перетікання реактивної енергії надаються Постачальником Споживачу із зазначенням в них залишків коштів Споживача, шо переходять на наступний розрахунковий період.

Суми планових платежів, які має сплатити Споживач, розраховуються самостійно споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг активної електричної енергії, заявлений на наступний розрахунковий період, відповідно до додатку 1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу із урахуванням відсотка планового платежу».

Сума коштів, які має оплатити Споживач за спожиту в розрахунковому періоді активну електричну енергію визначається наступним чином:

- період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

За наявності додатку 9 «Порядок створення та використання накопичувального авансового платежу для покриття аварійної (екологічної) броні» до договору, на підставі акта аварійної (екологічної) броні визначається обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні.

Остаточний розрахунок між сторонами за фактично спожиту електричну енергію здійснювати по закінченню розрахункового періоду на підставі рахунку-фактури, що надається Постачальником Споживачу, протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

У випадку переплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії, сума переплати зараховується Постачальником у рахунок оплати електричної енергії на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача за його письмовою вимогою.».

Пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору виключити.

Пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору: «У разі несвоєчасної оплати вартості фактично спожитої електричної енергії (за минулий розрахунковий період) Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується.

На суму боргу здійснюється нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках.».

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Визнати договір про постачання електричної енергії від 06.03.2017 року № 151397 між Публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» і особі філії «Роменський район електричних мереж» (40035, м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 7, ідентифікаційний код 37785229) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» в особі Качанівського газопереробного заводу (42730, Сумська область, Охтирський район, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 1, ідентифікаційний код 00137041) укладеним на умовах, викладених у проекті договору, а у спірних пунктах на умовах, врегульованих у судовому порядку, шляхом викладення спірних пунктів договору в наступній редакції:

Пункт 4.5 договору виключити.

Абзац 2 пункти 5.1 договору - виключити.

Підпункт 6 пункту 6.1.3 договору: «З повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.».

Пункт 2 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору: «За активну електричну енергію Споживач здійснює планові платежі у таких співвідношеннях:

до 5 дня розрахункового періоду 34 %;

до 15 дня розрахункового періоду 33 %

до 25 дня розрахункового періоду додатково 33 % вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії, визначеного додатком 1 до договору «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу» до договору на цей період.

Рахунки на оплату активної електричної енергії, фактично спожитої впродовж звітного розрахункового періоду, перетікання реактивної енергії надаються Постачальником Споживачу із зазначенням в них залишків коштів Споживача, шо переходять на наступний розрахунковий період.

Суми планових платежів, які має сплатити Споживач, розраховуються самостійно споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг активної електричної енергії, заявлений на наступний розрахунковий період, відповідно до додатку 1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу із урахуванням відсотка планового платежу».

Сума коштів, які має оплатити Споживач за спожиту в розрахунковому періоді активну електричну енергію визначається наступним чином:

- період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

За наявності додатку 9 «Порядок створення та використання накопичувального авансового платежу для покриття аварійної (екологічної) броні» до договору, на підставі акта аварійної (екологічної) броні визначається обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні.

Остаточний розрахунок між сторонами за фактично спожиту електричну енергію здійснювати по закінченню розрахункового періоду на підставі рахунку-фактури, що надається Постачальником Споживачу, протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

У випадку переплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії, сума переплати зараховується Постачальником у рахунок оплати електричної енергії на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача за його письмовою вимогою.».

Пункт 2.2 (останній абзац) додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору виключити.

Пункт 9 додатку № 4 «Порядок розрахунків» договору: «У разі несвоєчасної оплати вартості фактично спожитої електричної енергії (за минулий розрахунковий період) Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується.

На суму боргу здійснюється нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках.».

Повне рішення складено 02 жовтня 2017 року.

Суддя П.І. Левченко

Суддя С.В. Заєць

Суддя О.Ю. Резніченко