ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" вересня 2017 р.Справа № 916/1813/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.

розглянувши справу №916/1813/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Міндобрива"

до відповідача Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України"

про тлумачення умов договору, -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.08.2017р., ОСОБА_2 за довіреністю від 01.08.2017р.

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 15.03.2017р.

Суть спору: ТОВ "ТІС-Міндобрива" звернулось до ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області розтлумачити п.3.1. договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору наступним чином: "Пункт 3.1. договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору не містять обовязку ТОВ "ТІС-Міндобрива" кожні три роки виконувати та надавати на вимогу Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" незалежну оцінку державного майна - причалу №17 протягом терміну дії договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17".

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю різного уявлення сторонами умов договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 щодо існування обовязку ТОВ "ТІС-Міндобрива" проводити оцінку майна за договором кожні три роки.

Відповідач надав до суду відзив на позов від 04.09.2017р. за вх.318966/17 та відзив на позов (уточнений) від 25.09.2017р. за вх.№20562/17, згідно з якими просить суд розтлумачити, що п.3.1. та додаток№1 до договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 передбачають обовязок ТОВ "ТІС-Міндобрива" виконувати та надавати Южненській філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" незалежну оцінку окремо виділеного майна - причалу №17 (ГТС), який знаходиться на балансі адміністрації морського порту "Южний" та використовується ТОВ "ТІС-Міндобрива" відповідно до договору від 06.12.2005р. №К-23У-44, один раз на три роки, з посиланням при цьому на вимоги ст.11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та п.2 ч.2 Постанови КМУ „Про затвердження ОСОБА_2 оцінки обєктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів від 10.08.1995р. №629.

У письмових поясненнях від 27.09.2017р. за вх.№20732/17 позивач посилається на те, що відносини, які існують між сторонами на підставі договору, не є відносинами з оренди державного майна у розумінні Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а є відносинами із спільного користування нерухомим майном, передбаченими у ч.4 ст. 358 ЦК України; що ОСОБА_2 КМУ №786 застосовується сторонами лише в частині визначення мінімального розміру плати за користування майном; що позивач сплачує відповідачу платежі за користування причалом, виходячи з кількості обробленого вантажу, а не за мінімальним розміром, встановленим за Методикою КМУ.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва до 28.09.2017р.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 28.09.2017р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.10.2005р.у справі №15/254-05-7274 позов ТОВ "Трансінвестсервіс" до Морського торговельного порту "Южний" про спонукання укласти договір задоволено. Морський торговельний порт "Южний" зобовязано укласти з ТОВ "Трансінвестсервіс" договір про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "Трансінвестсервіс" - причалу №17, який знаходиться на балансі МТП "Южний" в редакції ТОВ "Трансінвестсервіс".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2005р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2006р., рішення господарського суду Одеської області від 27.10.2005р. у справі № 15/254-05-7274 змінено і пункт 2 його резолютивної частини доповнено редакцією договору про порядок використання частини цілісного майнового комплексу.

Відповідно до п.1.1 договору предметом даного Договору є угода сторін про порядок володіння й використання цілісного майнового комплексу Підприємства (ТОВ "Трансінвестсервіс"), що знаходиться в спільній частковій власності Підприємства і Держави в особі Порта (МТП "Южний"), який має частину комплексу - причал № 17 - на своєму балансі.

Згідно з п.2.4 договору Підприємство зобов'язано, незалежно від доходу, отриманого від використання об'єкта, щомісяця перераховувати за користування частиною комплексу - причалом №17, що знаходиться на балансі Порта, грошову суму, визначену у відповідності до п. 3.1 даного договору.

У п.3.1. договору встановлено, що Підприємство щомісяця, до 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов'язується перераховувати Порту грошову суму за користування частиною майнового комплексу Підприємства, визначену за Методикою розрахунку, що є Додатком до даного Договору (Додаток № 1).

Згідно з п.6.1 договору даний договір не може бути змінений або розірваний в односторонньому порядку.

Відповідно до п.7.1 договору даний Договір набуває чинності після його підписання сторонами й діє до його припинення у порядку, встановленому законодавством України.

Додатком №1 до договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 є ОСОБА_2 розрахунку плати за користування частиною цілісного майнового комплексу підприємства ТОВ "Трансінвестсервіс", згідно з якою сторони погодили наступний порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу: плата за користування частиною комплексу встановлюється сторонами залежно від кількості оброблюваного вантажу на частині комплексу, що іменується Причал № 17, у наступних розмірах:

Оброблено вантажів, тисячі тон Розмір оплати, долари США за одну тонну

1) до 100 0,50

2) до 120 0,45

3) до 140 0,40

4) до 160 0,35

5) до 180 0,30

6) до 200 0,25

7) понад 200 0,20

Розміри плати за користування визначаються в доларах США та виплачуються в гривнях за курсом НБУ на момент оплати. Податок на додану вартість у таблиці не враховується й оплачується Підприємством понад плату у відповідності до вимог законодавства. За будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний обєкт.

17.03.2006р. між сторонами договору укладено додаткову угоду №1, згідно з якою сторони дійшли згоди встановити плату за користування частиною майнового комплексу - причалу №17, що знаходиться на балансі Порту за період до 06 грудня 2005р. (дня укладання договору згідно постанови суду) у розмірах, встановлених у постанові суду.

У пункті 2 додаткової угоди сторони визначили, що зважаючи на те, що постановою суду не врегульовано питання сплати Підприємством Порту компенсації за користування причалом №17, сторони звернулись до Одеського апеляційного господарського суду для отримання відповідного роз'яснення щодо застосування розмірів плати за користування причалом №17 за період заборгованості до 06.12.2005р. У звязку з чим розмір компенсації за користування причалом №17 може бути переглянутий сторонами після отримання та на підставі роз'яснення Одеського апеляційного господарського суду, що оформлюється додатковою угодою до договору.

У додатковій угоді №3 від 01.12.2008р. сторони договору дійшли згоди, що до ТОВ "ТІС-Міндобрива" переходять всі права та обов'язки за договором №К23У-44 (3003/12) від 06.12.2005р. "Про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "Трансінвестсервіс" - Причалу №17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Южний" та всіма додатками до цього договору. Сторони домовились застосовувати наступну єдину назву договору "Договір №К23У-44 (3003/12) від 06.12.2005р. "Про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-Міндобрива"- Причалу №17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Южний".

У додатковій угоді №9 від 13.06.2013р. сторони договору дійшли згоди у звязку з реорганізацією ДП "МТП "Южний" шляхом виділу стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обовязків стосовно них відповідного до розподільчого балансу від 13.06.2013р. та акту приймання-передачі від 13.06.2013р. та утворення внаслідок виділу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. №163, а також перехід прав та зобовязань за договором від 06.12.2005р. №К23У-44 до правонаступника - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", зміни сторону договору з Морського торговельного порту "Южний" на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України".

01.07.2013р. між сторонами укладено додаткову угоду №10, згідно з якою сторони дійшли згоди змінити Додаток №1 договору, вклавши його в наступній редакції: "сторони погодили наступний порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу: плата за користування частиною комплексу встановлюється сторонами залежно від кількості оброблюваного вантажу на частині комплексу, що іменується Причал № 17, у наступних розмірах:

Оброблено вантажів, тисячі тон Розмір оплати, долари США за одну тонну

1) до 100 4,0

2) до 120 3,6

3) до 140 3,2

4) до 160 2,8

5) до 180 2,4

6) до 200 2,0

7) понад 200 1,6

Податок на додану вартість в таблиці не враховується й оплачується Підприємством понад плату у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України. За будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний обєкт.

У листах від 17.02.2017р. за вих.№658/01/102-17 та від 12.06.2017р. за вих.№3360/01/102-17 відповідач звернувся до позивача з вимогою провести незалежної оцінки окремо виділеного майна - причалу №17 , який знаходиться на балансі адміністрації морського порту "Южний" та використовуються ТОВ "ТІС-Міндобрива" відповідно до договору від 06.12.2005р. №К234-44.

Листом від 26.06.2017р. за вих.№2606/01 позивач повідомив відповідача про від сутність підстав для переоцінки майна з огляду на відсутність факту переукладання нового договору оренди або укладання додаткової угоди.

Наявність спору між сторонами щодо тлумачення умов п.3.1 договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно зі ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення правочину є окремим предметом судового розгляду. Зокрема, потреба в тлумаченні умов договору виникає у зв'язку з їх неповнотою або недостатньою зрозумілістю у визначенні правової природи та необхідності вибору норм права для врегулювання розбіжностей сторін. Тлумачення змісту правочину має здійснюватися також у контексті змісту закону. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.11.2013р. у справі №901/54/13-г.

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з'ясувати дійсним зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише розяснює існуючи умови угоди. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 14.10.2010р. у справі №7/31 та від 26.04.2012р. у справі №3/245.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17, предметом якого є угода сторін про порядок володіння й використання цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-Міндобрива", що знаходиться в спільній частковій власності ТОВ "ТІС-Міндобрива" і Держави в особі Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України", який має частину комплексу - причал № 17 - на своєму балансі.

При цьому, дослідивши умови укладеного між сторонами договору, господарський суд вважає, що правовідносини сторін за цим договором не є відносинами з оренди державного майна у розумінні вимог Закону України „Про оренду державного та комунального майна, а є відносинами із спільного користування частиною цілісного майнового комплексу причалу №17, які врегульовані вимогами ст. 358 ЦК України, згідно з якою право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відтак, і плата за користування нерухомим майном (причал №17) за своєю правовою суттю не є орендною платою, розмір якої визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786.

Про такі висновки суду свідчать також умови укладеного між сторонами договору, згідно з якими методика розрахунку розміру плати за користування нерухомим майном (причал №17) встановлена самими сторонами, виходячи із кількості обробленого вантажу.

Тобто, плата за користування нерухомим майном за договором не є фіксованим платежем, який привязаний до методики встановлення орендної плати, а визначається виходячи з кількості обробленого вантажу. Сторонами договору передбачено лише, що сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний обєкт.

Таким чином умова договору щодо застосування Методики КМ України встановлена лише для визначення мінімального розміру плати за користування нерухомим майном за договором.

Відповідно до п.8 ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, у разі оренди нерухомого майна (крім оренди нерухомого майна фізичними та юридичними особами, зазначеними у пункті 10 цієї ОСОБА_2) розмір річної орендної плати визначається за формулою: Опл = Вп х Сор / 100, де Вп - вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки (у разі передачі в оренду нерухомого майна державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні вартість орендованого майна визначається шляхом проведення стандартизованої оцінки), грн.; Сор - орендна ставка, визначена згідно з додатком 2. Незалежна оцінка вартості об'єкта оренди повинна враховувати його місцезнаходження і забезпеченість інженерними мережами. Результати незалежної оцінки є чинними протягом 6 місяців від дати оцінки, якщо інший термін не передбачено у звіті з незалежної оцінки.

Пунктом 13 ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з абз.2 п.2 ОСОБА_2 оцінки обєктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629, оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Отже, положеннями ОСОБА_2 оцінки обєктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629 встановлений обовязок проведення оцінки майна саме перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

У разі ж якщо строк дії договору не закінчений, застосуванню підлягає положення п.13 ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, яким встановлений обовязок визначення розміру орендної плати з урахуванням індексації за поточний місяць.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що укладений між сторонами договір діє до його припинення у порядку, встановленому законодавством, що сторони не укладають новий договір спільного користування нерухомим майном та не продовжують вже існуючий договір, господарський суд дійшов висновку, що вимоги абз.2 п.2 ОСОБА_2 оцінки обєктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629 не надають можливості тлумачення змісту укладеного між сторонами договору в якості наявності обовязку ТОВ "ТІС-Міндобрива" проводити оцінку обєкту нерухомого майна за договором (причал №17) кожні три роки.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що положення пункту 3.1. договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору не містять обовязку ТОВ "ТІС-Міндобрива" кожні три роки виконувати та надавати на вимогу Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" незалежну оцінку державного майна - причалу №17 протягом терміну дії договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17".

Посилання відповідача на те, що укладений між сторонами договір фактично є безстроковим і періодичне проведення оцінки нерухомого майна необхідне для вставлення нижньої межи плати за користування нерухомим майном, господарський суд до уваги не приймає, оскільки такі посилання не стосуються предмету спору про тлумачення договору, а можуть бути підставою для внесення відповідних змін у договір. Тим більш, що у звязку з переходом прав та зобовязань за договором від 06.12.2005р. №К2ЗУ-44 до правонаступника ДП „Адміністрація морських портів України та укладанням додаткової угоди №9 від 13.06.2013р. на замовлення самого позивача була проведена незалежна оцінка морського причалу №17 станом на 31.03.2013р.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наявність між сторонами спору щодо тлумачення змісту п.3.1. укладеного між сторонами договору та додатку 1 до даного договору, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Міндобрива".

На підставі ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Міндобрива" задовольнити.

2.Розтлумачити п.3.1. договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору наступним чином: "Пункт 3.1. договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17 та додаток №1 до вказаного договору не містять обовязку ТОВ "ТІС-Міндобрива" кожні три роки виконувати та надавати на вимогу Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" незалежну оцінку державного майна - причалу №17 протягом терміну дії договору від 06.12.2005р. №К-23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу причалу №17".

3.Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Міндобрива" (67543, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Візирка, вул. Чапаєва, 55, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 02 жовтня 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець