ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 914/1122/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів від 31.08.2017 (вх. № апеляційного суду 01-05/3756/17 від 03.08.2017)

на рішення господарського суду Львівської області від 11.07.2017 (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 914/1122/17

за позовом: ОСОБА_2 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів

про зобовязання повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення загальною площею 60, 1 кв. м, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 146 та стягнення заборгованості в розмірі 20 834, 28 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність за вих. №2302-вих-94 від 11.01.2017);

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського Львівської області від 11.07.2017 (суддя Запотічняк О.Д.) у справі № 914/1122/17 позовні вимоги задоволено. Позовні вимоги задоволити повністю. Стягнуто з ТОВ Даре (79005, м. Львів, вул. І.Франка,59, ) на користь ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Галицька,15, ) заборгованість по орендній платі на суму 8319,26 грн., неустойку в розмірі 12 515,02 грн. та 3200 грн. судового збору. Зобовязано ТОВ Даре (79005, м. Львів, вул. І.Франка,59, ) повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення пл. 60,1 м2, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького,146.

Відповідач, не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського Львівської області від 11.07.2017 у справі № 914/1122/17 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не взято до уваги, що до 31.03.2017, тобто протягом місяця після закінчення терміну дії договору оренди № Л-8188-12, дію якого визначено до 28.02.2017 (п. 4.1. договору) від Позивача, як орендодавця, не надходило жодних повідомлень про припинення орендних відносин за цим договором, а відтак він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах в силу приписів ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Крім того, Апелянт вказує про те, що долучені до позовної заяви копії листа № 2302-вих-1203 від 02.03.2017 зі списком згрупованих рекомендованих відправлень без номера від 03.03.2017 та поштової квитанції про направлення списку кореспонденції № 440 від 03.03.2017, не є належними доказами, в розумінні ст. 34 ГПК України, повідомлення Позивачем Відповідача про припинення дії договору оренди, так як список № 440 підтверджує відправлення поштових відправлень за списком № 440, а не за списком без номеру.

Також, Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що на момент розгляду даної справи на розгляді господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/866/17 за позовом ТОВ «Даре», м. Львів до відповідача ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Львівське комунальне підприємство "За Замком", м. Львів про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8188-12 від 19.03.2012.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 прийнято до провадження апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів від 31.08.2017 (вх. № апеляційного суду 01-05/3756/17 від 03.08.2017) на рішення господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі № 914/1122/17 та призначено до розгляду в судове засідання 14.08.2017.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 розгляд апеляційної скарги на клопотання Відповідача було відкладено на 19.09.2017.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу від 19.09.2017 Позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, з підстав його правомірності та обґрунтованості.

Відповідач участі свого уповноваженого представника в судове засідання від 19.09.2017 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на те, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 участь представників Сторін обовязковою не визнавалась, в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, розгляд апеляційної скарги вже відкладався на клопотання Відповідача, який є належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Скаржника.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої доводи та заперечення з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

На адресу суду від Відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі від 14.08.2017 до набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області від 07.08.2017 у справі № 914/866/17 за позовом ТОВ «Даре» до ОСОБА_2 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів про визнання договору продовженим.

Відповідно до приписів статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як роз'яснив пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі (п. 3.16).

Розглянувши подане клопотання Відповідача, судова колегія не знайшла підстав для його задоволення, так як підстави для зупинення провадження у справі відсутні, оскільки суд при розгляді справи № 914/1122/17 вправі самостійно встановити обставини щодо наявності чи відсутності підстав для визнання договору оренди від 19.03.2012 продовженим.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 19.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у них докази в сукупності з доводами апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Позивача, судова колегія встановила наступне:

Як встановлено судом першої інстанції, 19.03.2012 між ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (нова назва: ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради)(орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Даре (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8188-12 за умовами якого орендодавець відповідно до наказу ОСОБА_2 комунального майна від 29.02.2012р. №10-А зобовязався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення пл. 60,1 м2, а саме приміщення першого поверху, що позначені в технічній документації під літ.1-1,1-2,1-3, пл. 47,2 м2 і приміщення підвалу, що позначене на технічній документації під літ. І, пл. 12,9 м2, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького,146, що знаходяться на балансі Львівського комунального підприємства За замком.

Відповідно до п. 4.1. договору термін дії договору визначений з 19.03.2012 року до 28.02.2017 включно.

Згідно з п. 4.3 договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно із ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Листом від 02.03.2017 №2302-вих1203 ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради , як орендодавець за договором оренди № Л-8188-12, повідомило ТОВ Даре, як орендаря за цим договором, про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору та просило погасити заборгованість за даним договором і повернути обєкт оренди в порядку встановленому договором (а.с. 19).

Даний лист був направлений Відповідачу 03.03.2017, що підтверджується долученими до справи копіями списку згрупованих відправлень від 03.03.2017 та фіскальним чеком від 03.03.2017 (а.с. 20).

Згідно із положеннями п.п. 9.1 та 9.3 договору, обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з моменту закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

При передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами (п. 9.4 договору).

Таким чином, з огляду на наведені положення договору та норми чинного законодавства, Відповідач був зобов'язаний повернути обєкт оренди протягом 15 днів з моменту припинення дії договору за актом здачі приймання.

Як зазначає Позивач в позовній заяві, Відповідач жодних дій, спрямованих на виконання вищезазначених умов договору та вимог нормативних актів не вчинив, орендоване майно не повернув. Таким чином на даний час Відповідач використовує нежитлові приміщення пл. 60,1 м2, а саме приміщення першого поверху, що позначені в технічній документації під літ.1-1,1-2,1-3, пл. 47,2 м2 і приміщення підвалу, що позначене на технічній документації під літ. І, пл. 12,9 м2, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького,146, без належних правових підстав.

Позивач також стверджує, що за час дії договору Відповідач неналежно виконував взяті на себе зобовязання по сплаті орендної плати, що слугувало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з ТОВ Даре заборгованості по орендній платі на суму 8319,26 грн., неустойки в розмірі 12 515,02 грн. та про зобовязання ТОВ Даре повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення пл. 60,1 м2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького,146.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія керувалася наступним:

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону Про оренду державного та комунального майна, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 291 ГК України.

Враховуючи заперечення орендодавця щодо продовження строку дії договору, що було викладено в повідомленні від 02.03.017, надісланому орендарю, дію спірного договору оренди було припинено 28.02.2017.

У відповідності до п. 4.3. договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно із положеннями п.п. 9.1 та 9.3 договору, обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з моменту закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

При передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами (п. 9.4 договору).

Згідно з ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 785 ЦК України, Позивач нарахував Відповідачу неустойку за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на суму 12 515,02 грн., яка правомірно стягнута судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 7.2 договору, орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Враховуючи, що орендоване відповідачем майно є комунальним, то на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України Про оренду державного та комунального майна, відповідно до ст.ст. 18, 19 якого, орендар за користування обєктом оренди зобовязаний своєчасно і у повному обсязі вносити орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до розділу 5 договору сторони погодили, що розмір орендної плати за обєкт оренди складає 2 500 грн. без ПДВ за перший місяць оренди згідно із запропонованою переможцем конкурсу сумую, із врахуванням індексу інфляції за березень 2012 року. Загальна сума річної орендної плати на момент укладення договору без врахування індексу інфляції складає 30 000 грн. без ПДВ.

Орендна плата перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць.

Як вбачається із долученої Позивачем довідки від 03.05.2017 №4-2302-531 Вдповідач за час дії договору вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим станом на дату закінчення строку дії договору в нього утворилась заборгованість на суму 8 319,26 грн. за період з 19.03.2012 по 28.02.2017, яка правомірно стягнута судом першої інстанції. Дана сума заборгованості Відповідачем не спростована.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

Зважаючи на те, що договір оренди припинив свою дію 28.02.2017 позовні вимоги в частині зобовязання Відповідача повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення пл. 60,1 м2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького,146 у звязку із закінченням строку дії договору оренди на підставі якого такі приміщення були передані Відповідачу в користування, є підставними та підлягають задоволенню.

Стосовно доводів Скаржника, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, у якості направлення повідомлення про припинення договірних стосунків Позивач надав суду повідомлення за № 2302-вих-1203 від 02.03.2017 та належним чином засвідчену ксерокопію списку згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017, фіскального чеку від 03.03.2017 (а.с. 19,20).

Відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів регулюється Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до п.п. 66-68 яких, у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список; кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками. Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

З долученої Позивачем до матеріалів справи копії списку згрупованих поштових відправлень від 03.03.2017, вбачається, що список згрупованих рекомендованих повідомлень міститься на 1 аркуші, який скріплений відбитком календарного штемпеля органу поштового звязку, як список так і фіскальний чек про надіслання шести рекомендованих листів датовані одним днем 03.03.2017.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що на сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (services.ukrposhta.ua) за допомогою ідентифікатора поштового відправлення, який присвоюється кожному рекомендованому відправленню та зазначається в списку рекомендованих відправлень, можливо отримати інформацію про місцезнаходження та стан реєстрованого поштового відправлення.

Судова колегія перевіривши стан реєстрованих поштових відправлень за №№806, 814, надісланих на юридичну та фактичну адресу Відповідача (м. Львів, вул. І.Франка, 59, 79005; м. Львів, вул. Водогінна, 2, каб. 529, 79017), встановила, що реєстрові поштові відправлення за №№806, 814 були отримані ним 08.04.2017 та 06.03.2017 відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

А відтак, судова колегія зазначає, що повідомлення за № 2302-вих-1203 від 02.03.2017, належним чином засвідчена ксерокопія списку згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017, фіскального чеку від 03.03.2017 є належними доказами повідомлення Відповідача про припинення дії договору оренди від 19.03.2012, в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначення у фіскальному чеку номера списку згрупованих рекомендованих відправлень (№ 440) не спростовує вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що Відповідач жодними доказами, поясненнями не спростував та/або не заперечив факт отримання від Позивача повідомлення про припинення договірних відносин, яке було надіслано рекомендованими відправленнями за №№806, 814, як і не довів, що кореспонденцію за адресами: м. Львів, вул. І.Франка, 59, 79005; м. Львів, вул. Водогінна, 2, каб. 529, 79017, отримує інша особа.

У відповідності до вимог ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, Апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 ГПК України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів від 31.08.2017 (вх. № апеляційного суду 01-05/3756/17 від 03.08.2017) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі № 914/1122/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 21.09.2017.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.Т.Кордюк