ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.2017 Справа № 904/7862/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Дніпро

до Приватного підприємства "ТК Топ-Нова", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 96 914, 41 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. № 632/15 від 06.11.2015 р., головний юрисконсульт Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів Банку;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 80 000 грн., що складають суму заборгованості за Договором про надання овердрафту № 015/3183/0220793 від 11.06.2014 р., 13 676, 71 грн. нараховані проценти, 737, 70 грн. пені, 1 000 грн. штраф за невиконання п. 6.1. Договору, 1 000 грн. штраф за порушення п. 1.10. Договору.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з`явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відповідачем 19.09.2017 р. ухвали про відкладення розгляду справи до 25.09.2017 р. (а.с. 140).

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

25.09.2017 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2014 р. Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» (ОСОБА_1; позивач) та Приватним підприємством «ТК Топ-Нова» (Позичальник; відповідач) укладено Договір про надання овердрафту № 015/3183/0220793 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Кредитор на умовах Договору надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту з поточного рахунку в межах діючого поточного ліміту, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

Позичальник зобовязується використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.7. Договору з дотриманням вимог законодавства України, погасити овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом та комісії, а також виконати інші зобовязання, визначені Договором (п. 1.2.).

Згідно п. 1.7. Договору, цільовим використанням овердрафту за Договором є фінансування господарської діяльності та поточних та/або не передбачуваних витрат Позичальника.

Відповідно до п. 1.3. Договору, максимальний ліміт за Договором складає 80 000 грн., у межах якого встановлюється Поточний ліміт. Визначення розміру поточного ліміту та порядок його встановлення здійснюється відповідно до пунктів 2.4., 2.5. Договору. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 60% від середньомісячних надходжень за останні дванадцять календарних місяців на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора (якщо строк наявності відкритого поточного рахунку становить менше дванадцяти місяців, то розрахунок середньомісячних надходжень проводиться з урахуванням фактичного строку наявності відкритого поточного рахунку).

На дату укладання Договору Поточний ліміт дорівнює Максимальному ліміту. Позичальник має право використовувати овердрафт при наявності встановленого максимального ліміту та поточного ліміту. У разі скасування максимального та поточного лімітів позичальника не має право використовувати овердрафт.

Виконуючи умови Договору, позивач встановив на поточному рахунку відповідача ліміт овердрафту в сумі 80 000 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с.24-94).

Умовами Договору встановлено, що максимальний строк безперервного дебетового сальдо встановлюється в межах строку овердрафту та становить 90 календарних днів.

Згідно п. 5.1. Договору, протягом строку овердрафту Позичальник зобовязаний здійснювати погашення овердрафту не пізніше останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо. Якщо останній день максимального строку безперервного дебетового сальдо не є банківським днем, то таке дебетове сальдо має бути погашено в останній банківський день, що передує останньому дню максимального строку безперервного дебетового сальдо.

Всі зобовязання Позичальника щодо погашення будь-якої заборгованості за Договором повинні бути виконані не пізніше дати закінчення строку овердрафту.

Дата закінчення строку овердрафту - 11.06.2017 р. або інший останній день погашення заборгованості за Договором (погашення овердрафту/кредитної заборгованості, сплати процентів за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю, комісій, пені, штрафів та інших передбачених договором платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків Кредитора, повязаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору та/або Договорів забезпечення), передбачений пунктами 5.9., 8.1. Договору.

Відповідно до п. 4.1., з урахуванням змін внесених Додатковою угодою № 015/3183/0220793/1 від 17.03.2014 р., процента ставка за користування овердрафтом становить 30% річних. У разі скасування максимального та поточного лімітів згідно підстав, зазначених, в підпунктах 8.2.1.-8.2.7. пункту 8.2. Договору, в порядку, передбаченому пунктом 8.3. Договору, з дати скасування лімітів процента ставка становить 40% річних. Тип процентної ставки фіксована.

У зв`язку з неналежним виконання позичальником умов Кредитного договору, 23.03.2017 р. Банком скасовано ліміт овердрафту та збільшено процентну ставку до 40% річних з дати скасування ліміту.

Згідно до п. 4.2. Договору, нарахування процентів за овердрафтом здійснюється щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за овердрафтом протягом всього строку наявності безперервного дебетового сальдо.

Згідно наданого розрахунку, позивачем нараховані проценти за користування кредитом за період з 11.06.2014 р. по 25.07.2017 р. в сумі 13 676, 71 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів повернення кредитних коштів сумі 80 000 грн. та сплати процентів за користування ними за період з 11.06.2014 р. по 25.07.2017 р. в сумі 13 676, 71 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначених вище сум, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 11.2.1. Договору сторони встановили відповідальність за порушення будь-яких грошових зобов'язань за Договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Згідно наданого розрахунку сума пені, нарахованої на заборгованість з процентів, за загальний період з 11.06.2014 р. по 25.07.2017 р. складає 737, 70 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Згідно із частиною 2 статті 193, частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України та частини першої статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі передбаченому договором згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

В п. 6.2. Договору сторони встановили, що позичальник юридична особа зобовязаний самостійно надавати Кредитору щоквартально, не пізніше 30-го числа місяця після закінчення відповідного звітного кварталу, а за звітний фінансовий рік не пізніше двох місяців після закінчення відповідного календарного року документи, які підтверджують його фінансовий стан свій бухгалтерський баланс та звіт про фінансові результати, що надавалися до державних органів в строки, визначені законодавством України для системи оподаткування, на якій перебуває позичальник, протягом 10 днів з дати подання таких документів до відповідних державних органів.

Згідно п. 11.2.1. Договору за невиконання або неналежне виконання Позичальником обовязків, передбачених п. 1.10 статті 1, статтями 3, 6, та 7 Договору штраф в розмірі 0,5 % від максимального ліміту, вказаного в пункті 1.3. Договору, але не менше 500 грн. Штраф сплачується за кожен факт порушення одноразово.

Як зазначає позивач, відповідачем за 4 квартал 2016 р. та 1 квартал 2017 р. не було надано документів фінансової звітності, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до відповідача із вимогою, яка викладена в листі № 140/9/5/61 від 17.07.2017 р. (а.с. 17-18).

Зважаючи на те, що відповідачем неналежним чином виконані умови п. 6.2. Договору, доказів, як б це спростовували останнім суду надано не було, вимоги позивача щодо стягнення штрафу в порядку п. 11.2.1. Договору в сумі 1 000 грн. підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу в сумі 1 500 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно п. 1.10 Договору, Позичальник зобовязаний забезпечити щомісячне надходження грошових коштів на поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора, у розмірі 100% від сукупного обсягу безготівкових надходжень грошових коштів по всіх наявних поточних рахунках Позичальника та підтримувати зазначений показник в розрахунку за останні три місяці до повного виконання позичальником зобовязань за Договором. При цьому до обсягу безготівкових надходжень на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора не зараховуються: кредитні кошти, кошти, отримані за рахунок надання/повернення фінансової допомоги, а також кошти, перераховані з депозитних рахунків.

Посилаючись на те, що відповідачем не виконана умова щодо щомісячного проведення оборотів по рахунках, відкритих у ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», позивач нараховує в порядку п. 11.2.1. Договору штраф в сумі 1 500 грн. ( за 1 квартал 2017 р.).

Відповідно до ст.32 ГПК України наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про те, що підприємством відповідача в порушення умов Договору, було здійснено надходження грошових коштів через інші банківські установи, позивачем суду не надано було.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення штрафу в сумі 1 500 грн. слід визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 610, 612 Цивільного кодексу України, статтею 216, 231, Господарського кодексу України, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Приватного підприємства «ТК Топ-Нова» (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Підгірна, б. 5, кв. 7, р/р 3 в АТ «ОСОБА_1 Аваль», МФО 380805, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (49044, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4-Д, , р/р 0290 в Дніпропетровській обласній дирекції АТ «ОСОБА_1 Аваль») 80 000 грн. (вісімдесят тисяч гривень) основного боргу, 13 676, 71 грн. (тринадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень 71 коп.) процентів, 737, 70 грн. (сімсот тридцять сім гривень 70 коп. пені), 1 000 (одна тисяча гривень) штрафу, 1 575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять гривень) 24 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.09.2017

Суддя ОСОБА_3