ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" вересня 2017 р.Справа № 916/555/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР",

Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ"

про стягнення 157163,67грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмереженою відповідальністю "РВ ЛІЗИНГ"

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКСІ ЛІДЕР"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

про визнання недійсним договору

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від ТОВ "Порше Лізинг Україна": не зявився.

Від ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ": не зявився.

Від ТОВ "ТАКСІ-ЛІДЕР": не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Порше Лізинг Україна", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ТАКСІ ЛІДЕР" та Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "РВ ЛІЗИНГ" про солідарне стягнення збитків у сумі 157163,67грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2016р. було порушено провадження у справі №916/555/16.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.03.2016р. прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна по справі №916/555/16, обєднано зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.04.2016р. призначено у справі №916/555/16 судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.04.2016р. зупинено провадження у справі.

06.05.2016р. на виконання ухвали господарського суду Одеської області від "26" квітня 2016 року, справу № 916/555/16 надіслано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

23.06.2016р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання (вх. №2-3421/16) Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи за матеріалами господарської справи №916/555/16.

24.06.2016р. ( вих. № 916/555/16/4945/2016) на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до п. 11. ч. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р., судом направлено лист про повернення до господарського суду Одеської області справи №916/555/16 для розгляду клопотання.

04.08.2016р. на адресу господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулась справа для розгляду клопотання експерта.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.09.2016р. поновлено провадження у справі з 26.09.2016р. та призначено розгляд клопотання експерта.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.09.2016р. зупинено провадження у справі №916/555/16 до закінчення проведення судової почеркознавчої та судової технічної експертиз та отримання господарським судом Одеської області експертного висновку по результатам проведеної судової почеркознавчої судової технічної експертизи та матеріали справи № 916/555/16 надіслані на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21

22.11.2016р. до господарського суду Одеської області надійшли клопотання (вих. № вих.2-6166/16 від 22.11.2016р. №2-6177/16 від 22.11.2016р.) про надання додаткових матеріалів для проведення експертиз за матеріалами господарської справи №916/555/16

23.11.2016р. ( вих. № 916/555/16/9175/2016) на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до п. 11. ч. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р., судом направлено лист про повернення до господарського суду Одеської області справи №916/555/16 для розгляду клопотання.

19.01.2017р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-ЛІЗИНГ" направлені оригінали рахунків на оплату за проведення почеркознавчої та технічної експертиз.

20.04.2017р. ( вих. № 916/555/16/2193/2017) на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до п. 11. ч. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р., судом повторно направлено лист про повернення до господарського суду Одеської області справи №916/555/16 для розгляду клопотання.

04.05.2017р. від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиздо господарського суду Одеської області надійшла справа №916/555/16 для розгляду клопотань.

В зв"язку з тим, що суддя Літвінов С.В. з 03.05.2017р. по 19.05.2017р. знаходився у відпустці, а з 22.05.2017р. по 30.05.2017р. на лікарняному справа не була призначена до розгляду клопотань експертів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2017р. поновлено провадження у справі з 12.06.2017р. та призначено розгляд клопотань експерта.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2017р. зупинено провадження у справі №916/555/16 до закінчення проведення судової почеркознавчої та судової технічної експертиз та отримання господарським судом Одеської області експертного висновку по результатам проведеної судової почеркознавчої судової технічної експертизи та матеріали справи № 916/555/16 надіслані на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21)

11.08.2017р. від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Одеської області надійшла справа №916/555/16 з листом про неможливість проведення судово-технічної експертизи.

19.08.2017р. від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Одеської області надійшов лист про неможливість проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.09.2017р. поновлено провадження у справі з 18.09.2017р. та призначено розгляд справи.

ТОВ "Порше Лізинг Україна" свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов, заперечує проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом з підстав, зазначених в письмових поясненнях у справі,. Крім того, просить суд розглядати справу без участі представника ТОВ "Порше Лізинг Україна".

ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ "Порше Лізинг Україна", з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, та підтримує зустрічний позов в повному обсязі, просить суд його задовольнити. .

ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" про місце, дату та час судових засідань повідомлялося за юридичною адресою, але судова кореспонденція повернута поштою з позначкою: "адресат вибув". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін по справі.

З урахуванням зазначеного, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

18 лютого 2013 р. між ТОВ "Порше Лізинг Україна" (Лізингодавець) , ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" (ОСОБА_1) та ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ (Поручитель) було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00006018 (Договір), відповідно до якого Лізингодавець зобовязався передати у розпорядження ОСОБА_1 обєкт лізингу транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 І benzin, шасі № XW8ZZZ61ZDG045624, 2013 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, а ОСОБА_1 зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здіснення платежів згідно Договору та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) на загальну суму 14200,00 дол. США та авансовий платіж у розмірі 4 260,00 дол. США.

Поручителем за цим Договором є ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ, яке несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань ОСОБА_1 на підставі або у звязку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невідємними частинами , а також загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу , рахунками для лізингових платежів /Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Розділом 1 Загальних умов, що є додатком до Договору, передбачено, що Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як "Контракт"), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до Контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ТОВ "Порше Лізинг Україна" , а також передачі Об'єкту лізингу ОСОБА_1 згідно з положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг", а також іншими положеннями українського законодавства.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Договору об'єктом контракту є транспортний засіб, зазначений у Договорі про фінансовий лізинг (надалі Об'єкт лізингу). Об'єкт лізингу був обраний у відповідності до специфікації ОСОБА_1 та в повній мірі відповідає вимогам ОСОБА_1. ОСОБА_1 на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбало Об'єкт лізину. ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбуває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає ОСОБА_1 Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього контракту. ОСОБА_1 користується Об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та забезпечує експлуатацію Об'єкта лізингу у відповідності до цього контракту. Після завершення строку дії цього контракту ОСОБА_1 придбаває Об'єкт лізингу у ТОВ "Порше Лізинг Україна" за купівельною ціною, що буде визначена ТОВ "Порше Лізинг Україна" з урахуванням виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо лізингових платежів та інших платежів, які підлягають виплаті за Контрактом.

Згідно з п. 3.4 Договору за умови повної сплати ОСОБА_1 лізингових платежів та інших платежів, що підлягають виплаті за цим контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення ОСОБА_1 всіх належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна обєкту лізингу буде вважатися належним чином сплаченою ОСОБА_1. У разі неповної сплати ОСОБА_1 будь-яких платежів за контрактом, розмір купівельної ціни буде відповідним чином.

Із змісту п.4.1. Договору, вбачається, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" зберігатиме за собою право власності на Об'єкт лізингу, в той час як ОСОБА_1 матиме право на експлуатацію Об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли ТОВ "Порше Лізинг Україна" матиме право розірвати цей контракт, відмовитися від Контракту, вимагати повернення Об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

У відповідності до п. 6.1. Договору для експлуатації Об'єкта лізингу ОСОБА_1 щомісяця виплачуватиме ТОВ "Порше Лізинг Україна" лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає в себе: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості Обєкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаний з оплатою послуг та відшкодуванням, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо повязані з Контрактом.

Будь-які податки, що можуть застосовуватися до контракту після його виконання або в будь-який час у майбутньому та інші витрати та платіжні зобов'язання не включаються до лізингових платежів.

Як вбачається зі змісту п. 6.5. Договору лізингові платежі перераховуються ОСОБА_1 на рахунок, зазначений ТОВ "Порше Лізинг Україна" у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування).

Позивач вказує, що починаючи з серпня 2015 р. ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" припинив виконувати власні зобовязання по сплаті лізингових платежів згідно плану відшкодування.

Відповідно до розділу Договору „Умови поруки Поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань ОСОБА_1 на підставі або у звязку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого ОСОБА_1, в разі переводу боргу/заміни особи ОСОБА_1 чи смерті ОСОБА_1. Зобовязання Поручителя включають , окрім іншого, лізингові платежі, інші платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті ОСОБА_1 відповідно до положень даного Контракту. Поручитель у повному обсязі відшкодовує всі платежі , що підлягають сплаті у відповідності до контракту , протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від ТОВ "Порше Лізинг Україна". Останнє має право надавати такі повідомлення , як зазначено у п.п.7 та 12.8 цього Контракту. Окрім виконання умов цього Контракту жодних інших юридичних формальностей не вимагається для того, щоб зобовязати Поручителя виконати зобовязання , передбачені цим Контрактом. Поручитель погоджується зі збільшенням лізингових платежів на інших платежів , що може бути здійснено ТОВ "Порше Лізинг Україна" як зазначено у п.6.13 цього Контракту. Якщо інше не передбачено Контрактом, всі повідомлення відправляють Поручителю у письмовій Фомі за адресою, вказаною у Контракті особисто, курєром або поштою. При цьому, факт відправлення буде вважатися підтвердженим у випадку наявності підпису адресата на копії повідомлення ( у випадку передачі повідомлення особисто), квитанції про оплату відправлення або опису вкладеного з відповідною відміткою УДППЗ „Укрпошта або курєрської служби ( у випадку відправлення повідомлення поштою або курєром). Ці умови поруки набирають чинності з моменту їх підписання ТОВ "Порше Лізинг Україна" та Поручителем та залишаються чинними до повного виконання зобовязань ОСОБА_1 , передбачених п.12 цього контракту. Усі зміни, доповнення та відмови від Умов поруки чи положень цього Контракту є обовязковими для ТОВ "Порше Лізинг Україна" та Поручителя лише у випадку їх письмового оформлення або письмового підтвердження їх належним чином уповноваженими представниками.

За приписами п.п. 8.2., 8.2.3. Договору у випадку прострочення сплати платежу до ОСОБА_1 застосовуються санкції, які включають пеню у розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми за кожний день затримки до моменту повної виплати відповідного платежу, штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані ТОВ "Порше Лізинг Україна" та компенсація будь-яких витрат, понесених ТОВ "Порше Лізинг Україна" та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/невиплачені з метою відшкодування сум, не виплачених ОСОБА_1 у відповідності до контракту.

Відповідно до п.п. 8.3. та 8.3.1. Договору якщо ОСОБА_1 прострочить виплату лізингового платежу на 10 робочих днів, Лізингодавець має право надіслати ОСОБА_1 першу платіжну вимогу щодо сплати у письмовій формі. Якщо ОСОБА_1 не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту першої вимоги, Лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 робочих днів.

Відповідно до п. 8.2.2. Договору штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані ТОВ "Порше Лізинг Україна" в порядку п. 8.3.1 Договору становлять: еквівалент 15 дол. США за першу вимогу, еквівалент 20 дол. США за другу вимогу, еквівалент 25 дол. США за третю вимогу (якщо ТОВ "Порше Лізинг Україна" вирішить надіслати таку третю вимогу).

Зі змісту п.8.3.2. Договору вбачається, що якщо ОСОБА_1 повністю, або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення платежу триває більш, ніж 30 днів, (у відповідності до Закону України "Про фінансовий лізинг"), ТОВ "Порше Лізинг Україна" має право розірвати контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об'єкт лізингу від ОСОБА_1 у примусовому порядку, згідно з виконавчим написом нотаріуса. Крім того, відповідно до Вимоги на відповідача покладено обовязок погасити заборгованість за Договором лізингу протягом 3 (трьох)з дня отримання вимоги.

Згідно п. 12.13 Договору, у випадках, передбачених, п.п. 12.6 та 12.12 Контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надсилання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони. День, що вважається датою розірвання/відмови від Контракту, визначається ТОВ "Порше Лізинг Україна" у відповідному повідомленні/вимозі (п.12. 7 Договору).

Пунктом 12.6.1 Договору передбачено, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" має право розірвати контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об'єкт лізингу, якщо ОСОБА_1 не платив 1 (один) наступний Лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобовязання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів. Відповідно до п. 12.7 Договору день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від Контракту, визначається ТОВ "Порше Лізинг Україна" у відповідному повідомленні/вимозі.

В зв'язку з неналежним виконання ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" своїх зобовязань за Договором, позивачем 29.10.2015 р. було направлено на адресу ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" вимогу про сплату заборгованості, повернення Обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу (за вих. № 00006737 від 05.10.2015 р.), які були повернуті на адресу відправника. За посиланнями позивача, датою припинення договору є 11 листопада 2015 р.

Згідно п.12.9. Договору у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Контракту відповідно до п.12, відмови ОСОБА_1, придбати Об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо ТОВ "Порше Лізинг Україна" вимагає повернення Об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути Об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ "Порше Лізинг Україна", якщо інша адреса не вказана ТОВ "Порше Лізинг Україна" впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк ОСОБА_1 сплачує ТОВ "Порше Лізинг Україна" будь-яку різницю між вартістю обєкту лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано ТОВ "Порше Лізинг Україна" в результаті продажу обєкту лізингу, або, якщо обєкт лізингу залишився у власності ТОВ "Порше Лізинг Україна", ринковою вартістю обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими ОСОБА_1 відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою ТОВ "Порше Лізинг Україна" та має бути відшкодована ОСОБА_1 відповідно до умов контакту та чинного законодавства. Зобовязання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання ОСОБА_1, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контакту.

Як зазначає позивач, 05 листопада 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1582 щодо повернення обєкта лізингу - транспортного засобу типу VW Polo Sedan 1.6 І benzin, шасі № XW8ZZZ61ZDG045624, 2013 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, ТОВ "Порше Лізинг Україна".

17 листопада 2015 р. в межах виконавчого провадження, відкритого заступником начальника Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 1582, ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" повернуло ТОВ "Порше Лізинг Україна" обєкт лізингу шляхом складання акту прийому-передачі від 17.11.2015 р.

Згідно п. 13.5 Договору ОСОБА_1 відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені ТОВ "Порше Лізинг Україна" у зв'язку з вилученням Об'єкта лізингу, у тому числі витрати повязані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги з вилученням Об'єкті лізингу. Якщо ТОВ "Порше Лізинг Україна" не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у пункті 13, воно матиме право на вилучення Об'єкту лізингу у ОСОБА_1 в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п. 13.6 Договору).

Позивач вказує, що у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" умов договору про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013 р., ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося за наданням юридично-консультаційних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тріпл Сі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма ОСОБА_3" з метою вилучення Об'єкта лізингу в порядку п. 13.6 Договору, внаслідок чого поніс витрати на загальну суму 86590 грн. 76 коп. (ПДВ). На думку позивача, витрати підтверджуються рахунками-фактурами, платіжними дорученнями та актами надання послуг, що надані до матеріалів справи. З урахуванням зазначеного, ТОВ "Порше Лізинг Україна" просить стягнути солідарно з відповідачів реальні збитки у розмірі 86590 грн. 76 коп.

Позивач зазначає, що обєкт лізингу було вилучено та повернуто ТОВ "Порше Лізинг Україна" лише 17.11.2015р. , що підтверджується відповідним актом приймання передачі.

Позивач також зазначає, що 02 лютого 2016 р. між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ТОВ "Карпатиавтоцентр" укладено договір купівлі-продажу бувшого у використанні автомобіля транспортного засобу типу VW Polo Sedan 1.6 І benzin, шасі № XW8ZZZ61ZDG045624, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, відповідно до п. 3.1 якого, вартість транспортного засобу складала 150243грн. 50 коп. (з ПДВ ). Дохід позивача від реалізації обєкта лізингу фактично становить 146639 грн. 47 коп. і саме ця сума є ринковою вартістю обєкта лізингу.

Станом на 17.11.2015 р. (дата примусового вилучення обєкта лізингу на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна") невиплаченими залишилися лізингові платежі у розмірі, еквівалентному 8529,84 дол.США., що станом на 01 лютого 2016 р. складає 217212 грн. 38 коп. (за курсом дол.США/укр.грн. ПАТ „Креді ОСОБА_4 відповідно п. 6.3 Договору). На підставі вищенаведеного та п.12.9 Договору, за підрахунками позивача, різниця між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами, що залишилися не сплаченими складає 70572 грн. 91 коп., які позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів.

За таких обставин, за розрахунком позивача, загальна сума реальних збитків позивача та упущеної вигоди, які, на думку позивача, підлягають стягненню на його користь, становить 157163 грн. 67 коп.

Відповідач- ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" позовні вимоги ТОВ "Порше Лізинг Україна" не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" подало до господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до ТОВ "Порше Лізинг Україна" про визнання недійсним Договору поруки, укладеного між ТОВ "РВ ЛІЗИНГ", ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР", який міститься у змішаному Договорі про фінансовий лізинг №00006737 від 18.02.2013р.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" вказує, що згідно з п.9.3.15 Статуту ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" прийняття рішень про укладання договорів (угод) поруки віднесено до виключної компетенції загальних з борів учасників товариства. Всупереч цьому, директор ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" ОСОБА_5 підписав Договір про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р. , згідно якого ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" виступив поручителем. На момент укладання Договору про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р. єдиним учасником ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" був ОСОБА_3, який і був наділений Статутом Товариства одноособовим правом приймати рішення про укладення ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" договорів поруки. В той же час, загальними зборами учасників ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" рішення про укладання договору поруки за Договором про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р. не приймалось, що , на думку позивача за зустрічним позовом, свідчить про недійсність договору поруки, згідно якого ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" виступило поручителем ТОВ "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ТОВ "Порше Лізинг Україна" .

Також, ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" в обгрунтування зустрічного позову посилається на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р., відповідно до якої відносно ОСОБА_3 припинено кримінальне провадження у зв'язку з його неосудністю через недієздатність внаслідок психічного захворювання. Актом №96 від 21.06.2012р. комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1" та зазначеною постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р. встановлено, що ОСОБА_3 на час укладення договору поруки був неосудним, тобто не розумів значення своїх дій та не міг керуватися ними, не міг приймати будь які рішення. З 27.08.2012р. по 16.11.2012р. ОСОБА_3 перебував під слідством у кримінальній справі за обвинуваченням у тяжкому злочині на стаціонарному лікуванні в закритому відділенні КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1".

Враховуючи викладене, ТОВ "РВ ЛІЗИНГ" просить суд визнати недійсним Договір поруки, укладений між ТОВ "РВ ЛІЗИНГ", ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ТОВ "ТАКСІ-ЛІДЕР", який міститься у змішаному Договорі про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р.

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що укладений договір поруки між позивачем та відповідачем щодо зобовязань третьої особи за Договором про фінансовий лізинг № 00006018 від 18.02.2013р. , вчинений директором ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" в межах наданих йому повноважень відповідно до п.9.3.15 та п.1.5.1 Статуту ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ", та Рішення учасника №1 від 06.11.2012р., згідно з яким забезпечено порукою виконання зобовязання ТОВ "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ТОВ "Порше Лізинг Україна" при укладенні договорів лізингу; уповноважено директора ОСОБА_5 на підписання всіх необхідних документів з метою забезпечення порукою виконання зобовязання ТОВ "ТАКСІ-ЛІДЕР" перед ТОВ "Порше Лізинг Україна" за договорами лізингу, в тому числі умов поруки, викладених в договорах лізингу.

Також, відповідач - ТОВ "Порше Лізинг Україна" зазначає, що ОСОБА_5 №96 від 21.06.2012р. комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1" та постанова Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р., на які посилається ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" в зустрічній позовній заяві, проведені та схвалені в рамках кримінального провадження, відкритого на підставі вчиненого Учасником 20.04.2012р. злочину, передбаченого ст.ст.342 ч.2, 345 ч.1 Кримінального кодексу України. Крім того, відповідно до ч.1 ст.40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Посилання позивача на недієздатність Учасника без наявності відповідного рішення суду є безпідставним.

ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" своїм правом на захист у судовому порядку не скористалося.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами своїх зобов'язань.

Статтею 806 Цивільного кодексу України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Умовами ст.3 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом лізингу земельні ділянки та інші природні об'єкти, єдині майнові комплекси підприємств та їх відокремлені структурні підрозділи (філії, цехи, дільниці). Майно, що перебуває в державній або комунальній власності та щодо якого відсутня заборона передачі в користування та/або володіння, може бути передано в лізинг у порядку, встановленому цим Законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв'язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізінг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Частиною другою статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки , відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручителем за цим Договором є ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ, яке несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань ОСОБА_1 на підставі або у звязку з цим Договором про фінансовий лізинг та його невідємними частинами , а також загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу , рахунками для лізингових платежів /Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

У зв'язку з неналежним виконання ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" своїх зобовязань за Договором, позивачем 29.10.2015 р. було направлено на адресу ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" вимогу про сплату заборгованості, повернення Обєкта лізингу та повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу (за вих. № 00006737 від 05.10.2015 р.), які були повернуті на адресу відправника. За посиланнями позивача, датою припинення договору є 11 листопада 2015 р.

Таким чином, на підставі положень укладеного Договору, судом встановлено, що датою припинення Договору про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р. є 11.11.2015 р.

Згідно п.12.9. Договору у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Контракту відповідно до п.12, відмови ОСОБА_1, придбати Об'єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2., а також якщо ТОВ "Порше Лізинг Україна" вимагає повернення Об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути Об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ "Порше Лізинг Україна", якщо інша адреса не вказана ТОВ "Порше Лізинг Україна" впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк ОСОБА_1 сплачує ТОВ "Порше Лізинг Україна" будь-яку різницю між вартістю обєкту лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано ТОВ "Порше Лізинг Україна" в результаті продажу обєкту лізингу, або, якщо обєкт лізингу залишився у власності ТОВ "Порше Лізинг Україна", ринковою вартістю обєкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими ОСОБА_1 відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою ТОВ "Порше Лізинг Україна" та має бути відшкодована ОСОБА_1 відповідно до умов контакту та чинного законодавства. Зобовязання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання ОСОБА_1, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контакту.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1582 щодо повернення обєкта лізингу - транспортного засобу типу VW Polo Sedan 1.6 І benzin, шасі № XW8ZZZ61ZDG045624, 2013 року виробництва, двигун № НОМЕР_2, ТОВ "Порше Лізинг Україна". 17 листопада 2015р. в межах виконавчого провадження, відкритого заступником начальника Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 1582, ТОВ "ТАКСІ ЛІДЕР" повернуло ТОВ "Порше Лізинг Україна" обєкт лізингу шляхом складання акту прийому-передачі від 17.11.2015р.

02 лютого 2016 р. між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ТОВ "Карпатиавтоцентр" укладено договір купівлі-продажу бувшого у використанні автомобіля транспортного засобу типу VW Polo Sedan 1.6 І benzin, шасі № XW8ZZZ61ZDG045624, 2012 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, відповідно до п. 3.1 якого, вартість транспортного засобу складала 150243грн. 50 коп. (з ПДВ ). Дохід позивача від реалізації обєкта лізингу фактично становить 146639 грн. 47 коп. і саме ця сума є ринковою вартістю обєкта лізингу.

Станом на 17.11.2015 р. (дата примусового вилучення обєкта лізингу на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна") невиплаченими залишилися лізингові платежі у розмірі, еквівалентному 8529,84 дол.США., що станом на 01 лютого 2016 р. складає 217212 грн. 38 коп. (за курсом дол.США/укр.грн. ПАТ „Креді ОСОБА_4 відповідно п. 6.3 Договору). На підставі вищенаведеного та п.12.9 Договору, різниця між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами, що залишилися не сплаченими складає 70572 грн. 91 коп.

З урахуванням зазначеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення різниці між вартістю обєкта лізингу та лізинговими платежами у сумі 70572 грн. 91 коп. обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, у зв'язку з тим, що відповідачем були порушені терміни сплати лізингових платежів, позивач для повернення заборгованості та об'єкта лізингу звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Тріпл Сі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма ОСОБА_3" з метою вилучення Об'єкта лізингу в порядку п. 13.6 Договору, внаслідок чого поніс витрати на загальну суму 86590 грн. 76 коп. (ПДВ), що підтверджує рахунками-фактурами, платіжними дорученнями та актами надання послуг, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

За приписами ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно положень ст.224 Господарського кодексу України, які узгоджуються з положеннями ст.623 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідно до ст.ст. 623, 1166 Цивільного кодексу України та ст.224 Господарського кодексу України.

Обовязковими умовами для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, заявляючи позовні вимоги про стягнення збитків, позивач має довести вищезазначені умови в порядку ст.33 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Витрати на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про фінансовий лізинг.

Отримання позивачем послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях не є обовязковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права, а вибір представників, які будуть представляти його інтереси, є її правом.

Крім того, позивачем не надано доказів наявності договірних відносин з ТОВ „Автомобільний дім , на підставі яких у останнього винили зобовязання щодо надання послуг, а у ТОВ „ Порше Лізинг Україна виникли зобовязання щодо оплати наданих послуг саме у визначеному в акті від 15.12.2015р. та акті від 25.01.2015р. обсязі .

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати, які включені позивачем до складу збитків не відповідають вимогам ст.22 Цивільного кодексу України та ст.225 Господарського кодексу України, а тому вимога позивача про стягнення збитків у розмірі 86590 грн. 76 коп. є безпідставною, необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ „ Порше Лізинг Україна підлягають частковому задоволенню.

Що стосується зустрічної позовної заяви ТОВ „РВ-ЛІЗИНГ, то, на думку суду, з урахуванням матеріалів справи, вона є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Учасником ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" ОСОБА_3 було прийняте рішення № 1 від 06.11.2012р. про забезпечення порукою виконання зобов'язань при укладанні договору лізингу та уповноважено директора ОСОБА_5 на підписання всіх необхідних документів, в тому числі умов поруки, викладених у договорі лізингу.

Судом, за клопотанням ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ", по справі було призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу з метою з'ясування питань щодо особи , якою вчинено підпис під вказаним рішенням та виготовлення самого рішення. Проте, 11.08.2017р. від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Одеської області надійшла справа №916/555/16 з листом про неможливість проведення судово-технічної експертизи.

Дійсно, постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р. припинено провадження по кримінальній справі по звинувачуванню ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст.ст.342 ч.2, 345 ч.1 КК України, в зв'язку з його неосудністю. Разом з цим, вказаною постановою встановлено, що він не міг усвідомлювати своїх дій і керувати ними саме в момент вчинення злочину, тобто 20.04.2012. Акт № 96 комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3, датований 21.06.2012р. тоді як ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" оспорюється його підпис у рішенні № 1 від 06.11.2012р. Крім наявності певних часових проміжків у зазначених датах та відсутністю фахових знань у суду відносно складності, проявів та можливості лікування психічної хвороби, суд звертає увагу сторін на те, що як питання справжності підпису, так і питання психічного стану ОСОБА_3 впливають не на дійсність оскаржуваного відповідачем договору поруки що міститься у змішаному договорі про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013, а впливають на правову оцінку рішення № 1 від 06.11.2012р. Проте законність цього рішення не є предметом розгляду по цій справі, відповідні вимоги в рамках цієї справи сторонами не заявлялись, а тому вказане рішення Учасника є діючим та таким, що породжує певні правові наслідки. Доказів визнання його недійсним у встановленому чинним законодавством порядку суду не представлено. Відповідно до п.10 Постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів, рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

У п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними ( із змінами та доповненнями) зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, директор ТОВ "РВ-ЛІЗИНГ" ОСОБА_5 під час підписання договору про фінансовий лізинг № 00006737 від 18.02.2013р. в якості поручителя діяв відповідно до п.9.3.15 Статуту та за наявності відповідного рішення єдиного Учасника товариства.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України у розмірі, пропорційному сумі стягнення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Порше Лізинг Україна - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАКСІ-ЛІДЕР (65098, м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 16, код 37223577) та Товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ (65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 2, офіс 1, код 34598425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Порше Лізинг Україна (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс В, код 35571472) збитки у сумі 70572 грн. 91 коп..

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАКСІ-ЛІДЕР (65098, м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 16, код 37223577) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Порше Лізинг Україна (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс В, код 35571472) витрати по сплаті судового збору у сумі 529 грн. 30 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „РВ-ЛІЗИНГ (65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд. 2, офіс 1, код 34598425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Порше Лізинг Україна (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс В, код 35571472) витрати по сплаті судового збору у сумі 529 грн. 30 коп.

5. В решті позову відмовити.

6. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ- ЛІЗИНГ" відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 26 вересня 2017 р.

Суддя С.В. Літвінов