ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р.Справа № 915/174/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - Ходикін М.М. (за довіреністю),

від відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду Миколаївської області від 16.05.2017

у справі № 915/174/17

за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 9 786,48 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представниками сторін в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.09.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» (далі - Підприємство, позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, відповідач) про стягнення 9 786,46 грн. як плату за безоблікове водокористування та 1 600,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Підприємства біля офісу «Хепі Лайф», який розташований за адресою, АДРЕСА_1, яка належить ФОП ОСОБА_3 на праві приватної власності за договором дарування від 29.11.2005 року, було виявлено у водопровідному (вуличному) колодязі безоблікове водокористування на полив 4-х клумб. Полив здійснюється електронасосом. За даним фактом в присутності працівника відповідача, менеджера ОСОБА_4, складено акт №00305 про порушення від 02.11.2015.

Крім цього, позивач зазначає, що відповідач заявою від 07.12.2015 підтвердив факт використання труб з колодязю для водозабезпечення поливу міських газонів із застереженням, що ці труби не заходять в будинок і не використовувались в його особистих цілях.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.05.2017 (суддя Корицька В.О.) позовні вимоги Підприємства - задоволенні, стягнуто з відповідача на користь позивача 9 786,48 грн. - плату за безоблікове водокористування та 1 600,00 грн. - судового збору.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними доказами, які наявні в справі.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 01.01.2009 між сторонами було укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод №А/3117. Відповідач зазначає, що перед підписанням даного договору, позивач здійснив обстеження водопровідних мереж (з урахуванням внутрішньо будинкових мереж) до точки передачі послуги - квартири ОСОБА_3, за результатами якого позивач мав можливість виявити порушення системи водопостачання, якщо вони мали місце. Проте, ФОП ОСОБА_3 вважає, що позивач переклав власну провину у безгосподарському поводженню із водопровідними мережами на свого абонента, за відсутності на те належним чином оформлених документів.

Також, відповідач вважає, що на момент складання акту про порушення ділянка водопроводу, на якій встановлено порушення, перебувала на балансі позивача, тому не могла потрапити під визначення самовільний ввод.

Більш детальніше доводи викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.07.2017 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено на 13.09.2017.

До початку судового засідання 13.09.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає, що наведені відповідачем доводи в апеляційній скарзі не спростовують факту безоблікового водокористування з огляду на розташування в т.ч. приладу обліку в його офісі та належних висновків суду першої інстанції викладених в судовому рішенні.

В судовому засіданні 13.09.2017 представник відповідача заявив клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів, яке було задоволено судовою колегію.

13.09.2017 в судовому засіданні була оголошена перерва до 26.09.2017.

Крім цього, 13.09.2017 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, які датовані після прийняття рішення судом першої інстанції.

В судовому засіданні 26.09.2017 представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив суд, задовольнити останню.

26.09.2017 в судовому засіданні представник позивача надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

З'ясувавши думку представників сторін, щодо клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи додаткових документів, датованих після прийняття рішення господарським судом, судова колегія зазначає, що вищевказані додаткові документи не підлягають залученню до матеріалів справи, оскільки згідно ч. 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв'язку з цим, додатково надані документи, підлягають поверненню відповідачу.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 01.01.2009 року між Підприємством (Виробник) та ФОП ОСОБА_3(Споживач) був укладений договір № А/3117 (Договір), відповідно до п. 2.1 якого Виробник зобов'язується надавати Споживачу послуги з постачання питної води в Точку передачі та приймати від нього стічні води у систему каналізації в Точці приймання відповідно до умов цього договору, а Споживач зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Виробником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і скидання стічних вод до комунальної каналізації, що встановлений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 року № 190 (надалі - Правила), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором (т.1, а.с. 30-34).

02.11.2015 року працівниками позивача було проведено огляд та перевірку системи водопостачання за адресою АДРЕСА_1, за результатами якої відносно ФОП ОСОБА_3 складено акт про порушення №00305 в якому зазначено, що при обстеженні виявлено безоблікове водокористування у вуличному колодязі на полив 4-х клумб (т. 1, а.с. 10).

На зворотній стороні акта про порушення схематично виконано виявлене порушення водокористування. Зазначений акт складений в присутності працівника ФОП ОСОБА_3 - менеджера ОСОБА_4 та без зауважень підписаний останнім.

Як вбачається зі схеми водопостачання у зазначеному вище акті зображено основний колодязь, від якого йде самовільний ввід по провулку Кур'єрському (приєднання - 25 мм) в сторону будівлі (Наваринська, 29), перед якою зазначено проміжний колодязь (до приладу обліку) та відгалуження (25 мм) на полив 4-ох клумб. Покази приладу обліку на момент виявлення порушення складають - 00879.

03.11.2015 року представники позивача намагались провести обстеження об'єкта ФОП ОСОБА_3 (фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1»), але їх не було допущено, про що складено акт про не допуск (а.с. 12).

Матеріали справи містять також акт про обстеження від 13.11.2015 року (а.с. 124), яким встановлено, що шланги для поливу підключаються у приміщенні вбиральні на розводку системи для поливу через прилад обліку, проте, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги даний акт, оскільки у відповідача за період з 02.11.2015 року до 13.11.2015 року був час на усунення порушень, виявлених 02.11.2015 року, та зміни системи водокористування для поливу таким чином, щоб полив зелених насаджень відбувався через прилад обліку.

Водокористування вважається без обліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2 Правил).

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Правил у разі без облікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку без облікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Відповідно до п. 3.5 Правил в окремих випадках (сезонне водоспоживання, недоцільність установки засобів обліку тощо) розрахунок витрат води споживачами, що не мають засобів обліку, за розрахунковий період за погодженням з виробником здійснюється за нормативами питного водоспоживання, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно до п. 3.12 Правил плата за воду, яка використовується на поливання дворів, вулиць, зелених насаджень, газонів, прибирання громадських і дворових туалетів тощо, сплачується споживачами (субспоживачами) відповідно до показів засобів обліку води або норм водоспоживання.

Витрати води для поливання прибудинкових територій визначаються на підставі показів засобів обліку, встановлених на поливальних трубопроводах, або згідно із чинними нормами водоспоживання.

Відповідно до п. 4.3 Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів).

Відповідно до п. 5.2 Правил вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Відповідно до п. 5.27 Правил в окремих випадках (сезонне водоспоживання, незначні витрати води, недоцільність встановлення засобів обліку, їх відсутність тощо) розрахунок витрат води споживачами, які не мають засобів обліку, за узгодженням з виробником виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами виконавчої влади, - за кількістю календарних днів, протягом яких проводилося водопостачання цих споживачів.

Відповідно до п. 9.4 Правил водопровідні мережі, що підводять воду для поливання, повинні мати запірні вентилі в місці приєднання до централізованих систем водопостачання перед засобом обліку і за ним.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що водокористування, в тому числі і на полив зелених насаджень, повинно відбуватись через засоби обліку. При без обліковому водокористуванні використовуються відповідні нормативи водоспоживання, затверджені органами місцевої влади. Однак таке водоспоживання обов'язково погоджується із виробником послуг. Проте, водокористування відповідачем для поливу 4 газонів здійснювалося, безобліково.

Крім цього, факт без облікового водокористування, підтверджується наданими позивачем даними по використанню відповідачем води у період 2013-2015 років (а.с. 81-91, 173). Так, із аналізу вказаних даних вбачається, що у літні місяці водокористування в офісі фактично відповідає споживанню води в інші періоди року, хоча влітку полив зелених насаджень відбувається майже щодня, двічі на день та потребує більшого водоспоживання ніж в інші періоди.

Судова колегія вважає, що господарський суд, правомірно відхилив доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту несанкціонованого відбору води на полив 4-х клумб, саме ФОП ОСОБА_3, оскільки, як заявою від 07.12.2015 року так і поясненнями у судових засіданнях ФОП ОСОБА_3 підтвердив факт облаштування та використання в проміжному колодязі системи для водозабезпечення поливу газонів. Як зазначено вище, вказане водокористування відбувалось безобліково. При цьому, не оформлення у власність/користування прибудинкової території по вул. Наваринська, 29, ніяким чином не пов'язано із безобліковим водокористуванням відповідачем та не може звільнити його від відповідальності за нанесені виробнику послуги збитки.

Також суд першої інстанції вірно відхилив доводи відповідача щодо неправомірної участі при виявлені порушення та складанні акту про порушення від 02.11.2015 року ОСОБА_4, адже Правила не містять норм щодо обов'язкової участі споживача або його представника при перевірці.

Посилання відповідача на невірне здійснення розрахунку безоблікового використання (зазначено діаметр труби - 25 мм, а повинно бути зазначено - 15 мм), не підтверджені доказами наявними в матеріалах справи, оскільки зі схеми вбачається, що діаметр труби, яка використовувалась для поливу, - 25 мм., 15 мм труба йде до приміщення офісу.

Посилання відповідача на п. 5 акту про порушення від 02.11.2015 року, відповідно до якого засідання комісії з розгляду акту не проводилось, господарським судом правомірно відхилені, оскільки Правила не містять вимог щодо комісійного розгляду порушень.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені в акті про порушення від 02.11.2015 року обставини.

Позивачем 08.06.2016 року на адресу ФОП ОСОБА_3 направлена претензія від 07.06.2016 року № 930/36 з копією рахунку № 13004807 на суму 9 786,48 грн. (25мм. діаметр труби пластмасової на вводі, отже витрати за 1 добу склали 56,16 м.куб, а за місяць 1685м.куб і помножено на тариф 5,808 грн./1куб.м. води = 9 786,48грн. з ПДВ) (а.с. 37-38).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На теперішній час сума 9 786,48 грн. як плата за безоблікове водокористування залишилась ФОП ОСОБА_3 несплаченою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101- 103, 105 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 16.05.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Гладишева Т.Я.

Савицький Я.Ф.