КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа№ 925/571/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Агрикової О.В.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Азот"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року

у справі № 925/571/17 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків"

до Публічного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 77 837 грн. 47 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про стягнення 77 837,47 грн., з яких 69259,50 грн. основного боргу, 7784,78 грн. пені, 853,88 грн. 3 %, 761,85 грн. інфляційних втрат (а.с. 3-5, 42-43).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі № 925/571/17 позов задоволено повністю (а.с. 59-63).

03 липня 2017 року ПАТ "АЗОТ" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Сітайло Л.Г.

10 липня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Сітайло Л.Г. та призначено до розгляду на 01 серпня 2017 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 31 липня 2017 року, у зв'язку з перебування судді Сітайло Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для розгляду справи № 925/571/17 сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Калатай Н.Ф.

01 серпня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Калатай Н.Ф. та призначено до розгляду на 19 вересня 2017 року.

28 серпня 2017 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 19 вересня 2017 року представники ПАТ "Азот" та ТОВ "ТД Владар-Харків" не з'явились, при причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами 550 та 568 (а.с. 104, 105).

Враховуючи викладене та ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників сторін не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

10 жовтня 2016 року між ПАТ "АЗОТ" (далі - відповідач), як покупцем та ТОВ "ТД Владар-Харків" (далі - відповідач), як постачальником укладено Договір № 506-411 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність Покупцю, а останній зобов'язався прийняти та оплатити тягову акумуляторну батарею 40 4РzS 620, виробник ТОВ Харківський акумуляторний завод "ВЛАДАР" (далі - Продукція), на умовах, визначених у специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору (а.с. 12-14).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість Продукції складає 138519,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 2.3 Договору покупець проводить оплату по даному договору у наступному порядку: перший платіж - попередня оплата у розмірі 50% від вартості Продукції по Договору, Покупець оплачує протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання даного Договору обома сторонами. Другий платіж - 50% по факту поставки Продукції товару протягом 7 (семи) банківських днів.

За умовами п. 3.1. Договору поставка Продукції здійснюється протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту здійснення покупцем 50 % попередньої оплати відповідно до п.п. 2.3.1 Договору.

31 жовтня 2016 року відповідачем сплачено позивачу попередню оплату у розмірі 69259,50 грн., який відповідає 50 % вартості товару, що підтверджується платіжним дорученням № 18263 (а.с. 22).

07 грудня 2016 року Позивачем поставлено відповідачу Продукцію згідно Договору № 506-411, що підтверджується видатковою накладною № 1308 від 07.12.2016 р. (а.с. 20). Вказану накладну підписано повноважними представниками сторін, в т.ч. і відповідача, що підтверджується довіреністю від 02.12.2016 р. (а.с. 21).

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 65/01 від 15.03.2017 р. у якій просив сплатити йому залишок заборгованості за Договором № 506-411 (з урахуванням часткової оплати), а також неустойку та 3% річних (а.с. 27-29). На підтвердження направлення зазначеної претензії відповідачу, позивачем надано поштовий фіскальний чек від 31.03.2017 р. (а.с. 30).

Враховуючи те, що відповідачем не було виконано свого обов'язку по сплаті другого платежу за отриману Продукцію у встановлений в Договорі строк, позивач звернувся з даним позовом.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму(ст. 265 ГК України).

За приписом ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно статті 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання ним обов'язку з оплати другого платежу у розмірі 69259,50 грн. за поставлений позивачем товар у встановлений в Договорі строк - не пізніше 16.12.2016 р., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що позивач не направляв відповідачу претензію-вимогу щодо сплати заборгованості оскільки положення чинного законодавства та п. 2.3 Договору пов'язують обов'язок сплатити вартість товару не з отриманням відповідачем претензії, а зі сплином семиденного строку з моменту поставки позивачем товару.

Крім того, відповідно до позиції Конституційного Суду України викладеної у рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Також позивачем заявлено до стягнення нараховану на підставі п. 5.5 Договору за період з 17.12.2016 р. по 15.05.2017 р. неустойку (пеню) у розмірі 7784,78 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У випадку порушення строків оплати Продукції Покупець сплачує Постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 5.5 Договору).

Здійснивши перевірку розміру нарахованої у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору пені, колегія суддів зазначає, що здійснюючи вказаний розрахунок позивачем не враховано того, що у 2016 році було 366 днів, а відповідно розмір пені за заявлений позивачем період складає 7842,19 грн. Поряд з цим, оскільки процесуальним законом не передбачено можливості виходу господарського суду за межі позовних вимог за відсутності відповідного клопотання заінтересованої сторони і таке клопотання у матеріалах справи відсутнє, а позивачем заявлено до стягнення пеню у сумі 7784,78 грн., яка не перевищує фактично визначений розмір, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до стягнення з відповідача підлягає пеня у заявленому позивачем розмірі - 7784,78 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення 761,85 грн. інфляційних втрат за січень 2017 року та 853,88 грн. 3% річних нарахованих з 17.12.2016 р. по 15.05.2017 р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку заявленого до стягнення розміру 3% річних за загальний період прострочення з 17.12.2016 р. по 15.05.2017 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про вірність вказаного розрахунку, а відповідно і те, що вказані вимоги підлягають задоволенню у заявленій позивачем сумі, а саме 853,88 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку заявленого до стягнення розміру інфляційних втрат за січень 2017 року, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані вимоги підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі - 761,85 грн.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотання відповідача про відкладення розгляду справи - є безпідставними.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2017 року у справі №925/571/17 залишити без змін.

3. Справу №925/571/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Н.Ф. Калатай

О.В. Агрикова