РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017Справа № 918/394/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства «Марк»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське»

про стягнення 47 490,81 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне підприємство «Марк» (далі - ПП «Марк», позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СК «Іллічівське», відповідач) про стягнення 47 490,81 грн.

Свої позовні вимоги ПП «Марк» обґрунтовує тим, що 13.09.2016 р. на автомобільній дорозі Київ-Чоп трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, та автомобіля марки Volkswagen LT-35, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням винного у ДТП ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача. Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки Toyota Corolla, що належить позивачу, у зв'язку з чим останній звернувся до відповідача - ПрАТ «СК «Іллічівське» за виплатою страхового відшкодування, однак, той свої зобов'язання не виконав.

У позові ПП «Марк» просило суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 38 558,82 грн., витрати по сплаті експертного дослідження у сумі 1 600,00 грн., пеню в сумі 4 289,01 грн., інфляційну складову боргу у сумі 2 583,44 грн., та 3% річних у сумі 459,54 грн., а всього - 47 490,81 грн.

У судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача у минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. Позиція відповідача щодо заявленого позову суду невідома.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 75 ГПК України.

Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 11.10.2015 р. між ПрАТ «СК «Іллічівське» та фізичною особою - ОСОБА_2 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс № АІ/8608144), яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen LT-35, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Період дії полісу встановлений з 11.10.2015 р. до 10.10.2016 р. Викладене підтверджується довідкою МТСБУ № 7/2-28/18128 від 31.07.2017 р.

Також судом встановлено, що 13.09.2016 р. на автомобільній дорозі Київ-Чоп сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у ПрАТ «СК «Іллічівське» автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб Toyota Corolla. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 356106 вказаний автомобіль належить позивачу - ПП «Марк».

Як вбачається з наявного у справі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 13.09.2016 р., складеного учасниками пригоди, ОСОБА_1 визнав себе особою, винною у скоєнні ДТП.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 37 від 18.11.2016 р. величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП склав 38 558,82 грн.

Матеріали справи свідчать, що 18.11.2016 р. власник пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - ПП «Марк» звернулось до ПрАТ «СК «Іллічівське» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте, таке відшкодування потерпілій особі виплачено не було. Відповідач - ПрАТ «СК «Іллічівське» доказів протилежного суду не надав.

Отже, у позивача - ПП «Марк» виникло право вимоги на відшкодування страхової виплати до ПрАТ «СК «Іллічівське».

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як встановлено судом, станом на дату ДТП - 13.09.2016 р., цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Іллічівське» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8608144 з терміном дії з 11.10.2015 р. до 10.10.2016 р.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

На підставі наведених норм чинного законодавства суд вважає, що у позивача, як потерпілої особи, виникло право вимагати від особи, відповідальної за збитки, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

У той же час, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати позивачу страхового відшкодування у зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 13.09.2016 р. з вини ОСОБА_1 Доказів сплати позивачу суми страхового відшкодування станом на час вирішення спору у даній справі відповідачем суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування, належного до виплати, суд враховує наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 37 від 18.11.2016 р., який суд приймає в якості належного доказу понесених ПП «Марк» збитків в сумі 38 558,82 грн.

При цьому, зважаючи на те, що страхове відшкодування в даному випадку підлягає стягненню безпосередньо на користь потерпілої особи, його сума зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на підставі вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що Полісом № АІ/8608144, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн.

Відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 30 847,06 грн. (38 558,82 грн. - 7 711,76 грн. ПДВ). Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у вказаному розмірі.

Окрім суми основного боргу, позивач просить також стягнути з відповідача пеню у сумі 4 289,01 грн. за прострочення зобов'язання у період з 04.12.2016 р. по 05.05.2017 р.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

При цьому, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Як свідчать матеріали справи, висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 37 від 18.11.2016 р. відповідач отримав - 23.11.2016 р., будь-яких заперечень щодо змісту вказаного висновку, в тому числі щодо розміру матеріальних збитків, - не висунув, отже, відповідач був зобов'язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування та сплатити його не пізніше 21.02.2017 р. (23.11.2016 р. + 90 днів). За таких обставин період нарахування пені розпочинається на наступний день після останнього дня строку, передбаченого для належного виконання страховиком свого обов'язку щодо виплати, тобто з 22.02.2017 р.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1 690,25 грн. (за період з 22.02.2017 р. по 05.05.2017 р.), тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки позивачем невірно визначений початок періоду нарахування вказаної штрафної санкції та розмір заборгованості.

Також позивач просить також стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 2 583,44 грн. та 3% річних у сумі 459,54 грн.

Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.06.2016 р. у справі № 910/22034/15, згідно з якою грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення сум матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в розмірі 555,25 грн. (за період з 22.02.2017 р. по 01.04.2017 р.) та 3% річних у сумі 185,08 грн. (за період з 22.02.2017 р. по 05.05.2017 р.), тобто у менших сумах, ніж просить позивач, оскільки ним невірно визначений початок періоду нарахування матеріальних втрат та розмір заборгованості.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на оплату експертного дослідження в розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до п. п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, відшкодування потерпілому страховиком витрати на проведення експертного дослідження можливе лише у випадку, коли страховик не направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Проте, як вбачається з акту огляду транспортного засобу від 15.09.2016 р. представник ПрАТ «СК «Іллічівське» - ОСОБА_3 був присутній під час огляду пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, і такий огляд відбувся в межах строку, визначеного положеннями ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги ПП «Марк» про стягнення з відповідача витрат на оплату експертного дослідження в розмірі 1 600,00 грн.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини, позовні вимоги ПП «Марк» підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати за позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Марк» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське» про стягнення 47 490,81 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 38Б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного підприємства «Марк» (35700, Рівненська обл., Здолбунівський район, м. Здолбунів, вул. Хмельницького, будинок 5, квартира 7, ідентифікаційний код 31690603) суму страхового відшкодування у розмірі 30 847 (тридцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 06 коп., пеню в сумі 1 690 (одна тисяча шістсот дев'яносто) грн. 25 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 555 (п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 25 коп., 3% річних у сумі 185 (сто вісімдесят п'ять) грн. 08 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 121 (одна тисяча сто двадцять одна) грн. 15 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 14 вересня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 20 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.