ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 Справа № 917/1226/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 36022, м. Полтава, вул. Ст. Поділ, 5 в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго", 36000, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 47А

до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36

про стягнення 40874,65 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Черевань Л.С., довіреність № 10-74/1940 від 1502.2017

від відповідача: Кулініч І.А., довіреність № 01-09-01-33/3520 від 13.09.2016

Розглядається позов про стягнення 40874,65 грн. заборгованості за договором № 478 від 17.01.2012 про постачання електричної енергії, у тому числі: 4819,99 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 25,34 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 33381,34 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 79,89 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії, 2564,71 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 8,38 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовані простроченням відповідачем грошових зобов'язань по договору.

25.09.2017 позивач через канцелярію суду надав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 11811), в якій просить суд стягнути з відповідача 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2016 по 30.04.2017, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.12.2016, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 31.12.2016.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.10. Постанови від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду та вирішує спір виходячи з нової ціни позову, а саме: про стягнення з відповідача 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2016 по 30.04.2017, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.12.2016, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 31.12.2016.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив, в якому проти позову заперечив (вх. №10338 від 22.08.2017).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача підтримав позицію, що наведена у відзиві та просив зменшити суму заборгованості на 16597,60 грн.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

17.01.2012 між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (постачальник, позивач) та Управлінням освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, (споживач, відповідач), укладено Договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 478, відповідно до якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 договору).

Умовами Договору визначено, зокрема, наступне:

- споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3 та п. 2.3.4 Договору);

- за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та 3% річних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком (п. 4.2.1 Договору);

- облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами «Правил устройства электроустановок». У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів, що встановлюються при розрахунках за спожиту електричну енергію, а обсяги спожитої електричної енергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків". На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи: акт про обсяги спожитої (переданої) споживачу (субспоживачу) електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності (п. 7.1 та п. 7.5 Договору);

- цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012 р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України (п. 9.4 Договору).

За даними позивача відповідно до п. 9.4 Договору, останній не розривався і на даний час є діючим.

Пунктом 1 Додатку №2 "Порядок розрахунків" визначено, що розрахунковим вважається період з 18 числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Постачальником електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017 р. виконані договірні зобов'язання по постачанню споживачу електричної енергії.

За даними позивача, в порушення умов Договору, відповідачем проведено оплату вартості отриманої ним електроенергії з порушенням строків, встановлених Договором. Дана обставина відповідачем не спростовується.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на те, що в спірний період здійснював платежі за спожиту енергію у відповідності до бюджетних асигнувань.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013, з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо надання послуг з постачання електричної енергії. Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України, оплатив отриману електричну енергію з порушенням встановлених строків.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У п. 9 Додатку 2 передбачено, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період. за який нараховується: на суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. пеня та інфляційні нарахування та три проценти річних сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках.

У п. 13 Додатку №2 передбачено, що розрахунки за перетоки реактивної енергії, перевитрату договірних величин електроенергії та потужності, нарахування по протоколам порушень при користування електричною енергією, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Електропостачальної організації, здійснюються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних (10-ти операційних для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті) днів з дня виписки рахунків.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.06 2016р. по 30.04.2017р. та 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2016р. по 30.04.2017 (з урахування моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманої електроенергії по кожному окремому акту та враховуючи проведені відповідачем оплати за отриману електроенергію), суд дійшов висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга Закон").

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії за період 01.07.2014 по 30.12.2016, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.07.2014 по 30.04.2017, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії за період з 01.07.2014р. по 31.12.2016, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга Закон").

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність своєчасного бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення споживача від обов'язку своєчасної оплати отриманої електричної енергії.

Згідно з частиною першою ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до приписів п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність споживача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові у справі № 11/446 від 15.05.2012, що має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права у судовій практиці відповідно до положень ст. 111 28 ГПК України, а також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36, р/р 3805 в УДКС в Полтавській області, МФО 831019, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, р/р 8003 в АТ "Таскомбанк", МФО 339500, ) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (36000, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 47А, код 37709834, р/р 0001 в АТ "Таксомбанк", МФО 339500) 1454,60 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 21320,86 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 1438,14 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 6,60 грн. пені за перетоки реактивної електричної енергії, 51,74 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електричної енергії, 5,11 грн. 3% річних за перетоки реактивної електричної енергії, 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.10.2017.

Суддя О.А. Киричук