ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 925/56/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним - не з'явились, відповідача-1 за первісним позовом, позивача за зустрічним - не з'явились, відповідача-2 за первісним позовом - не з'явились, третьої особи - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, приватного підприємства "Золотоніська птахофабрика", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал" про стягнення 830586 грн. 14 коп. і за зустрічним позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" про визнання договору неукладеним,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» звернувся в господарський суд з позовом (вх. № 1706 від 26.01.2016) до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним) і приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» (далі - відповідач-2 за первісним позовом), в якому просив суд на підставі договору купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015 року, укладеного між позивачем і відповідачем-1, договору поруки від 01.09.2015 року, укладеного між позивачем і відповідачем-2, стягнути з відповідачів-1 і 2 як солідарних боржників на свою користь 582903 грн. 90 коп. основного боргу, 12526 грн. 90 коп. 3% річних, 235155 грн. 34 коп. пені за період прострочення з 04.06.2015 по 11.11.2015, що разом складає 830586 грн. 14 коп., та відшкодувати понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 12458 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 29.01.2016 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/56/16, справа призначена до судового розгляду.

14.03.2016 року відповідач-1 подав письмовий відзив на позов (вх. № 5173), в якому проти позову заперечував з мотивів безпідставності і необґрунтованості позовних вимог, а саме - договір купівлі-проджажу № 26/05/15 від 26.05.2015 року, на який позивач покладається як на підставу позовних вимог, ним із позивачем не укладався, жодних дій на його виконання з його сторони не вчинялось. Натомість, 26.05.2015 року ним з позивачем була досягнута попередня домовленість на укладення договору поставки № 26052015, на підставі якого позивач поставив йому 9380 кг яєчного порошку на загальну суму 590940 грн. Цей товар ним спочатку оплачено 08.06.2015 на суму 300000 грн., 22.07.2015 на суму 150000 грн., а в подальшому 20.08.2015 і 03.09.2015 повернуто позивачу повністю, відповідно в кількості 2380 кг і 7000 кг. Сплачені за цей товар кошти позивачем йому (відповідачу-1) не повернуті (т. 1 а.с. 59-61).

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач-1 за первісним позовом - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 14.03.2016 року подав для спільного розгляду з первісним зустрічну позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП», у якій просив суд визнати неукладеним договір купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015 року по причині того, що цей договір не був підписаний зі сторони покупця суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, останній не мав наміру укладати цей договір (т. 1 а.с. 74-75).

Ухвалою суду від 15.03.2016 року (т. 1 а.с. 92-95) зустрічний позов прийнято до провадження для спільного розгляду з первісним.

Позивач в особі свого представника подав 29.06.2017 року письмові пояснення до позову і письмовий відзив на зустрічний позов (вх. № №13968, 13969, т. 2 а.с. 37, 63), у яких наполягав на задоволенні первісного позову і заперечував проти зустрічного позову з мотивів безпідставності та необґрунтованості його вимог.

Ухвалами суду від 24.03.2016 року, за клопотанням відповідача-1 призначалась судова почеркознавча експертиза, на період проведення якої провадження у справі зупинялось (т. 1 а.с. 130-133, 158-159, 161-163, 210, 222, 223, 250-252, т. 2 а.с. 3-5, 15-17, 32-33), а від 29.06.2017 року, за клопотанням представника позивача, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Капітал» (т. 2 а.с. 64, 69-71). Ухвалами суду від 29.06.2017 і від 20.07.2017 року визнавалась обов'язковою явка в судове засідання особисто ОСОБА_1, керівників позивача і третьої особи, зазначена вимога суду ними не виконана (т. 2 а.с. 69-71, 84-85).

19.10.2016 року і 12.09.2017 року повторно відповідач-1 в особі свого представника подав клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України з мотивів неподання позивачем за первісним позовом без поважних причин оригіналів витребуваних судом документів. Ухвалою суду від 12.09.2017 року у задоволенні клопотання відмовлено.

У судових засіданнях представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним первісний позов з підстав, викладених в позовній заяві і додаткових письмових поясненнях від 29.06.2017 року (т. 2 а.с. 37), підтримав і просили суд задовольнити повністю, зустрічний позов не визнав і просив суд в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на зустрічний позов від 29.06.2017 року (т. 2 а.с. 63), відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним і його представник первісний позов не визнали і просили суд в його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві, додаткових письмових поясненнях до нього (т. 1 а.с. 184-186, 187-193, 217-218, 222, 223), наполягали на задоволенні зустрічного позову з підстав, викладених у ньому.

Відповідач-2 і третя особа за первісним позовом явку своїх представників в судові засідання безпідставно, повторно не забезпечили, відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом в засідання суду 20.07.2017, 07.09.2017 і 12.09.2017 року не з'явився, явку свого представника безпідставно не забезпечив, що також не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними у справі матеріалами. З 07 по 12.09.2017 року у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним, позивача за зустрічним позовом, відповідача-2 за первісним позовом, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовляє повністю з наступних підстав.

Обгрунтовуючи свої вимоги за первісним позовом позивач стверджує, що 26.05.2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» в особі ОСОБА_2, як продавець, і відповідач-1 - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, як покупець (кожен окремо, як сторона, а разом - сторони), уклали договір купівлі-продажу № 26/05/15 (далі - договір № 26/05/15 від 26.05.2015 року), за умовами п.п. 1.1., 5.2., 5.3. якого продавець зобов'язався передати у власність покупця продукцію птахофабрики (товар), а покупець прийняти цей товар у строки і в розмірі, встановлені п.п. 3.1., 3.2. цього договору, відповідно до рахунків-фактур і видаткових накладних. Сторони договору погодили усі його істотні умови і, зокрема, домовились про таке:

п.п. 2.1. - кількість кожної партії товару, що постачається за цим договором, зазначаються у накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей, які підписуються сторонами і є невід'ємними частинами цього договору;

п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.5. - відпуск товару здійснюється у відповідності до замовлення, що надається покупцем у письмовій формі, узгоджена та підтверджена продавцем за допомогою електронного або факсимільного зв'язку; право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту приймання-передачі товару; факт приймання-передачі товару засвідчується належним чином оформленням накладних на відпуск продукції, підписаним уповноваженими представниками сторін; разом з товаром продавець надає покупцеві відповідну документацію: видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості, ветеринарне свідоцтво;

п.п. 4.1., 4.2. - загальна вартість товару, що підлягає продажу, визначається відповідно до накладних та рахунків-фактур; умови оплати - безготівковий розрахунок, згідно рахунку-фактури на розрахунковий рахунок продавця;

п. 6.4. - за прострочку платежів по договору покупець сплачує продавцю суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, три відсотки річних з простроченої суми та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нараховану на повну суму недоїмки за кожен день такого прострочення;

п. 8.2. - даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору (т. 1 а.с. 12-13, 212-213).

На виконання договору № 26/05/15 від 26.05.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» відвантажило, а суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 отримав по видатковій накладній № А-5 від 04.06.2015 року 13766 кг порошку яєчного на суму 867258 грн. з ПДВ, по видатковій накладній № А-8 від 06.06.2015 року 12009,30 кг порошку яєчного на суму 756585,90 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 15, 16).

Разом з видатковими накладними № А-5 від 04.06.2015 року і № А-8 від 06.06.2015 року позивач передав відповідачу-1 податкові накладні № 289/2 від 04.06.2015 року на суму 867258 грн., № 326/2д 06.06.2015 року на суму 756585,90 грн., які зареєстровані в ЄРПН (т. 1 а.с. 32-34), рахунки-фактури № А-5 від 04.06.2015 року і № А-9 від 06.06.2015 року на сплату, відповідно, сум вартості отриманого товару у розмірі 867258 грн. і 756585,90 грн. В податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 року і № 326/2д 06.06.2015 року позивачем, як продавцем товару, зазначено підставу господарської операції - договір поставки № 26052015 від 26.05.2015 року (т. 1 а.с. 28, 29).

Із виписок по банківському рахунку позивача (т. 1 а.с. 30, 31) вбачається, що 08.06.2015 відповідачем проведено оплату за яєчний порошок згідно рахунку № 135 від 04.06.2015 у розмірі 300000 грн. і 22.07.2015 проведено оплату за яєчний порошок згідно рахунку № 135 від 04.06.2015 у розмірі 150000 грн.

20.08.2015 і 03.09.2015 року згідно з накладними на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9 відповідач-1 повернув, а позивач отримав товар (яєчний порошок), відповідно у кількості 2380 кг на суму 149940 грн. з ПДВ і 7000 кг на суму 441000 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 17, 18, 214, 215).

20.08.2015 і 03.09.2015 року, у зв'язку з поверненням товару згідно з накладними на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9, позивач подав розрахунки на коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 року, № 326/2д 06.06.2015 року, які зареєстровані в ЄРПН. В розрахунках № 6/2 від 20.08.2015 і № 1/2 від 03.09.2015 року позивачем також зазначено проведення господарської операції на підставі договору поставки № 26052015 від 26.05.2015 року (т. 1 а.с. 35-38).

01.09.2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» в особі ОСОБА_2, як кредитор, уклав з відповідачем-2 - приватним підприємством «Золотоніська птахофабрика», як поручителем, договір поруки. У відповідності з умовами пунктів 1.1., 1.2., 2.1. цього договору поруки, поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язків суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, який надалі іменується як боржник, за грошовими зобов'язаннями щодо оплати в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, що виникло внаслідок порушення боржником умов договору купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015 року, укладеного між кредитором і боржником. У разі порушення боржником основного зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (т. 1 а.с. 22).

Із акта звіряння взаємних розрахунків за період 01.05.2015 - 13.10.2015 між позивачем і відповідачем-1, слідує, що станом на 13.10.2015 заборгованість відповідача-1 на користь позивача складає 582903,90 грн., її наявність і розмір погоджено сторонами, підтверджено підписами і посвідчено печатками (т. 1 а.с. 14, 216).

17.11.2015 року позивач направив засобами поштового зв'язку відповідачу-1 письмову вимогу про сплату протягом 2-х календарних днів з дня її отримання коштів, вимога про стягнення яких є предметом спору у справі, що розглядається за первісним позовом. Письмова вимога повернена відправнику з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання) (т. 1 а.с. 19-21).

Вищеназвані документи подані суду представниками позивача за первісним позовом, судом долучені до матеріалів справи за їх клопотаннями.

Із повідомлення Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.04.2016 № 1392/9/20-31-13-04-12 (т. 1 а.с. 145, 146) вбачається, що згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за червень від 16.07.2015 року ФОП ОСОБА_1 були відображені господарські операції з придбання товару - порошка яєчного на підставі отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 року і № 326/2д 06.06.2015 року. До податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за серпень і вересень 2015 року ФОП ОСОБА_1 були включені розрахунки коригування сум податку на додану вартість, які були зареєстровані відповідно 10.09. і 12.10.2015 року. Вся податкова звітність ФОП ОСОБА_1 отримана по E-Mail. Інформація із ОДПІ отримана судом на його вимогу за клопотанням представника позивача за первісним позовом (т. 1 а.с. 97, 130-132).

Обґрунтовуючи заперечення проти первісного позову і вимоги зустрічного позову, позивач за зустрічним позовом, відповідач-1 за первісним подав суду копії наступних документів:

договору поставки № 26052015 від 26.05.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП», як постачальником, і суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, як покупцем, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити відповідно до умов цього договору товар - порошок яєчний у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у рахунках та видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару на підставі замовлення покупця (т. 1 а.с. 69-70, 82-83);

прибуткової накладної № 213 від 06.06.2015 року, із якої слідує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП», як постачальник, відвантажила, а суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, як покупець, отримав 9380 кг яєчного порошку на загальну суму 590940,00 грн. (т. 1 а.с. 71, 84);

повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 і № 9 від 03.09.2015, із яких слідує, що покупець повернув, а постачальник прийняв порошок яєчний 20.08.2015 в кількості 2380 кг на суму 149940 грн., 03.09.2015 - 7000 кг на суму 441000 грн. (т. 1 а.с. 72, 73, 85, 86).

Договір поставки № 26052015 від 26.05.2015 року, прибуткова накладна № 213 від 06.06.2015 року, повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 і № 9 від 03.09.2015 підписані і посвідчені печаткою лише зі сторони покупця, зі сторони постачальника не підписані і печаткою не посвідчені.

Ухвалами суду від 29.01.2016, 25.02.2016, 15.03.2016, 30.05.2016, 19.10.2016 (в протоколі судового засідання), 26.10.2016, 17.11.2016, (т. 1 а.с. 2, 56-57, 92-95, 150-151, 195-197, 205-207, 237-238, т. 2 а.с. 3-5) витребувано у сторін оригінали усіх документів, поданих в обґрунтування первісного і зустрічного позовів, заперечень на них.

12.07.2016 року за вх. № 13909 Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України у відповідь на ухвалу суду від 24.03.2016 року про призначення судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 130-133) було надано повідомлення від 06.07.2016 № 1/643 про неможливість її проведення через неподання сторонами оригіналів досліджуваних документів (т. 1 а.с. 161, 162-163).

На вимоги суду про витребування оригіналів документів позивачем за первісним позовом подані клопотання про долучення до матеріалів справи поданих ним оригіналів договору купівлі-продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, документів з назвами «повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 року і № 9 від 03.09.2015 року», акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 - 13.10.2015 (т. 1 а.с. 211), видаткових накладних № А-5 від 04.06.2015 року і № А-8 від 06.06.2015 року (т. 1 а.с. 239), рахунків-фактур № А-5 від 04.06.2015 року і № А-9 від 06.06.2015 року (т. 1 а.с. 244). В письмових поясненнях від 25.01.2017 року вх. № 1846 (т. 2 а.с. 6) підтверджено подання ним саме оригіналів цих документів.

Відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним через свого представника подав письмові пояснення (т. 1 а.с. 217-218), в яких стверджував, що витребувані документи ним не складались, відповідно, у нього відсутні.

29.11.2016 року судом повторно призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, 16 і 25.01.2017 року вирішено клопотання експертів (т. 1 а.с. 250-252, т. 2 а.с. 3-5, 15-17). На вирішення експертів поставлене питання: чи виконано рукописний текст (підпис) в графі «покупець» на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року (а.с. 212-213), видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах «отримав», акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_1?

На виконання ухвали суду про призначення судової експертизи за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів і судової почеркознавчої експертизи експертами Черкаського відділення Київського НДІСЕ надано суду висновки від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23 (т. 2 а.с. 23-31).

Так, за результатами судово-технічної експертизи документів судовий експерт дійшов висновку, що підписи від імені гр. ОСОБА_1 в графах «від покупця» та «покупець» договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Зображення підписів від імені гр. ОСОБА_1 в графі «від фізична особа-підприємець ОСОБА_1» акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015, в графі «отримав(ла)» видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі «отримав(ла)» видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом.

За результатами судової почеркознавчої експертизи судовий експерт дійшла висновку, що підписи в графі «покупець» на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 Питання «чи виконано рукописний текст (підпис) на видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах «отримав», акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_1» експертом не вирішувалося.

Висновки експертів сумніву щодо їх достовірності у суду не викликають.

За заявою відповідача-1 за первісним позовом ОСОБА_1 про вчинення злочинів проти нього від 24.10.2016 року порушене кримінальне провадження, досудове розслідування у якому здійснює Холодногірський відділ поліції ГУ Національної поліції в Харківській області (т. 1 а.с. 200, 201, 202).

За повідомленням позивача за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» про вчинення злочинів проти нього також порушене кримінальне провадження, досудове розслідування у якому здійснює Городищенське відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області (т. 2 а.с. 8, 9-12). Остаточні рішення в обох кримінальних провадженнях не прийняті.

Вищенаведені документи долучені до матеріалів справи як письмові докази.

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача за первісним позовом про стягнення боргу за поставлений товар на підставі договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, пені і 3% річних за період прострочення цього грошового зобов'язання, за зустрічним позовом - є вимога про визнання цього договору неукладеним.

При цьому, саме вимогу про визнання договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року неукладеним позивач за зустрічним позовом і його представник підтримали в засіданнях суду і з таким формулюванням вимоги просили його задовольнити.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 2, 5, 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Законом України від 15.04.2014 року № 1206 в абзаці 2 ч. 2 ст. 207 ЦК України виключено слова «та скріплюється печаткою», доповнено абзацем 3 такого змісту: «обов'язковість скріплення правочину печаткою визначена за письмовою домовленістю сторін».

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 553 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що: податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до викладених обставин справи та наведених норм законодавства суд вбачає, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» і суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 існували господарські відносини поставки товару - порошка яєчного, в яких перший виступав постачальником товару, а другий - покупцем. Доказами наявності цих відносин є пояснення представників цих сторін в засіданнях суду в частині поставки товару і його повернення, накладні на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9 від 20.08.2015 і 03.09.2015 року відповідно, докази оплати товару покупцем (виписки по банківському рахунку позивача), декларування операцій поставки і повернення товару перед податковими органами обома сторонами.

Разом з тим, укладення договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, на який позивач за первісним позовом посилається як на підставу виникнення спірного зобов'язання у відповідача-2, останнім заперечується. Його заперечення узгоджуються з висновками судових експертів, за змістом яких цей договір підписаний зі сторони відповідача-2 не ним, а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Оформлення видаткових накладних № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року до цього договору здійснено з порушенням вимог ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п. 2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, їх складення зі своєї сторони відповідачем-1 заперечується. Його заперечення узгоджуються з висновками судових експертів, за змістом яких ці первинні документи бухгалтерського обліку виконані з застосуванням попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Зображення підписів від імені гр. ОСОБА_1 в графі «отримав(ла)» видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі «отримав(ла)» видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом.

Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015, поданий позивачем за первісним позовом суду, також виконаний з застосуванням попередньої технічної підготовки та технічних засобів, зображення підпису від імені гр. ОСОБА_1 в графі «від фізична особа-підприємець ОСОБА_1» цього акта нанесені струменевим способом, складання цього документа зі сторони Данилова ним заперечується.

Рахунки-фактури № А-5 від 04.06.2015 року і № А-9 від 06.06.2015 року на сплату, відповідно, сум вартості отриманого по договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року товару у розмірі 867258 грн. і 756585,90 грн. долучені до матеріалів справи за клопотаннями позивача за первісним позовом в оригіналах і копіях, оригінал і копія рахунка-фактури № А-5 від 04.06.2015 року не співпадають за формою і змістом, в цьому рахунку-фактурі не зазначено на виконання якого договору його видано, в рахунку-фактурі № А-9 від 06.06.2015 року зазначено договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року.

Відповідно до виписок по банківському рахунку позивача, відповідачем-1 проведено оплату за яєчний порошок 08.06.2015 і 22.07.2015 року згідно рахунку № 135 від 04.06.2015 року, тобто не визначено, по якому договору - договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року чи договору поставки № 26052015 від 26.05.2015 року, про що стверджує відповідач-1 ОСОБА_1

В податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 року і № 326/2д 06.06.2015 року, розрахунках № 6/2 від 20.08.2015 і № 1/2 від 03.09.2015 року на коригування кількісних і вартісних показників до цих податкових накладних позивачем, як продавцем товару, зазначено підставу господарської операції - договір поставки № 26052015 від 26.05.2015 року, а не договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року.

Відтак, належних, допустимих і достатніх доказів укладення договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року і його виконання сторонами суд не вбачає.

Декларування податкового кредиту по спірних господарських операціях поставки товару відповідачем-1, наявність його печатки на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, видаткових накладних № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року, Акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 до цього договору не є достатнім свідченням складення цих документів саме цією особою і підтвердженням наявності його волевиявлення на настання наслідків, для досягнення яких вони (ці дії, документи) вчинялись.

Відтак, з огляду на викладені обставини суд фактичне укладення договору купівлі-продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року і його виконання сторонами вважає недоведеним.

При зверненні до суду позивач за первісним позовом визначив підставою позовних вимог договір купівлі-продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, укладений ним з відповідачем-1 у простій письмовій формі, викладеній у формі єдиного документа, видаткові накладні № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року як первинні документи бухгалтерського обліку вчинених господарських операцій спірних поставок товару.

Проте, з огляду на викладені обставини справи, умови договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року та норми законодавства, суд вважає не обґрунтованими і недоказаними спірні вимоги позивача за первісним позовом про стягнення боргу за товар, поставлений на підставі цього договору по видатковим накладним № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року на суму, відповідно, (867258+756585,90) 1623843,90 грн., тому надає перевагу запереченням відповідача-1, а в задоволенні первісного позову із зазначених у ньому підстав відмовляє.

З урахуванням попереднього висновку про відмову у задоволенні первісного позову в частині вимог про стягнення основного боргу за товар, поставлений на підставі договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року по видатковим накладним № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року, суд відмовляє в задоволенні похідних вимог в частині стягнення пені і 3% річних, заявлених позивачем до стягнення у зв'язку з порушенням цього грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3, 5 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За результатами проведеного аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України Верховний Суд України у своєму листі від 01.04.2014 року роз'яснив судам, що визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК). Його застосування регулюється ст. ст. 215 - 236 ЦК. Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції), відшкодування збитків або моральної шкоди у випадках, коли її відшкодування передбачено законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК.

Згідно з п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, п. 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» позовна вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК.

Таким чином, вимога позивача за зустрічним позовом про визнання неукладеним договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року в силу ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України внаслідок суперечності цієї умови договору приписам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» щодо порядку оформлення первинного документу суд визнає необґрунтованою, надає перевагу запереченням відповідача за зустрічним позовом в цій частині, а в задоволенні зустрічного позову відмовляє.

Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено, що:

господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства (ч. 3 ст. 43);

сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи (ч. 3 ст. 22);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33);

обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34);

господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43).

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачами за первісним і зустрічним позовами не доведені та необґрунтовані, тому в їх задоволенні відмовляє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України судові витрати позивачів за первісним і зустрічним позовами - сплачений судовий покладається, відповідно, на них.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення підписано 28.09.2017 року.

Суддя В.М. Грачов