РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" вересня 2017 р. Справа № 902/404/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Філіпова Т.Л.

при секретарі Першко А.А.

розглянувши заяву Летківської сільської ради про відвід колегії суддів: головуючого судді Василишина А.Р., судді Олексюк Г.Є., судді Розізнаної І.В. у справі №902/404/17

за матеріалами апеляційних скарг сільськогосподарського виробничого кооперативу "КСП "Перемога" та Летківської сільської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року у справі №902/404/17 (суддя Нешик О.С.)

за позовом агрокооперативу приватних пайовиків "Перемога"

до Летківської сільської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: 1)сільськогосподарського виробничого кооперативу "КСП "Перемога"; 2)громадської організації "Подільський центр протидії корупції"

про визнання незаконним та скасування рішення

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1; ОСОБА_2,; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4;

відповідача - не з'явився;

третьої особи 1 - ОСОБА_5;

третьої особи 2 - ОСОБА_6.

ВСТАНОВИВ:

Агрокооператив приватних пайовиків "Перемога" (надалі - Позивач) звернувся в господарський суд Вінницької області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Летківської сільської ради (надалі - Відповідач) 8 сесії 7 скликання від 13 жовтня 2016 року "Про використання об'єкта водного фонду".

Також при розгляді даної справи судом першої інстанції, ухвалою від 01 червня 2017 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні Відповідача: сільськогосподарський кооператив "КСП "Перемога" (надалі-Третя особа 1); громадську організацію "Подільський центр протидії корупції" (надалі-Третя особа 2).

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Третя особа 1 звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27 липня 2017 року (том 2, а.с.151) апеляційну скаргу Третьої особи 1 прийнято до провадження, справу призначено до слухання на 20 вересня 2017 року на 14:30 год..

Водночас, не погоджуючись з прийнятим місцевим господарським судом рішенням, Відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Вінницької області скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2017 року (том 2, а.с. 176; головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є., суддя Розізнана І.В.) апеляційна скарга була повернута Відповідачу на підставі пункту 2 частини 1 статі 97 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, Відповідач повторно подав апеляційну скаргу, з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2017 року у справі №902/404/17 у зв'язку із перебуванням у відпустці суддів Олексюк Г.Є., Розізнаної І.В., та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів та визначено її в складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л..

Ухвалою суду від 30 серпня 2017 року Відповідачу було поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Відповідача було прийнято до спільного провадження з апеляційною скаргою Третьої особи 1 (том 2, а.с. 191).

Суд констатує, що 08 вересня 2017 року від Відповідача надійшла заява про відвід складу суду, а саме головуючому судді Василишину А.Р., судді Олексюк Г.Є., судді Розізнана І.В., у зв'язку з тим, що дана колегія суддів виносила ухвалу про повернення апеляційної скарги від 01 серпня 2017 року Відповідача на підставі пункту 2 статті 97 ГПК України.

Мотивуючи дану заяву, Відповідач зазначає, що відповідно до приписів частини 1 статті 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи, якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Такими встановленими обставинами, на переконання Відповідача, щодо упередженості вищевказаної колегії суддів є безперечний факт відмови у доступі до правосуддя Відповідачу, з підстав, не передбачених законом.

Дане, як вважає, Відповідач, підтверджується тим, що як вбачається з матеріалів, які надійшли до суду разом з апеляційною скаргою, суду були надані докази надіслання копії апеляційної скарги стороні по справі - Позивачу. Водночас, Відповідачем не було надано суду надіслання копії апеляційної скарги Третім особам. Однак, як вказує Відповідач у даній заяві, процесуальний закон не вимагає надіслання копії апеляційної скарги учасникам судового процесу.

Також на думку скаржника, зазначена колегія суддів, підміняючи встановлені законодавством поняття сторони у справі та учасника справи, повернула апеляційну скаргу з підстав, що її копія не надіслана Третім особам, які відповідно до ГПК України не є стороною у справі. Отже, на переконання Відповідача, дана колегія суддів зазначила в ухвалі суду підставу повернення апеляційної скарги пункт 2 частини 1 статті 97 ГПК України, а повернула апеляційну скаргу з підстав не надання доказів надіслання її копії Третім особам.

Разом з тим, у даній заяві про відвід колегії суддів, Відповідач зазначив, що підстава встановлення факту неупередженості вищевказаної колегії суддів, викликає сумніви не тільки в неупередженості суддів, а є підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно суддів за правилами частини 1 статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно якої суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з таких підстав: умисне або в наслідок недбалості - незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасникам судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.

Таким чином, як вказує Відповідач, підстава, наведена у даній заяві, а саме незаконна відмова у доступі до правосуддя, цілком обгрунтовано викликає сумніви в неупередженості колегії суддів, які повернули належним чином подану Відповідачем апеляційну скаргу.

Відповідач вважає, що з вищевикладеного вбачається, що суд не забезпечив упевненість Відповідача у тому, що справу розглядає неупереджений суд та допустив порушення права на справедливий суд та не забезпечив право апеляційного оскарження, не враховуючи суворе дотримання Відповідачем усіх передбачених законодавством процедур, в тому числі сплату судового збору.

В судовому засіданні від 20 вересня 2017 року представники Третьої особи 1 та Третьої особи 2 підтримали доводи, наведені в заяві про Відповідача про відвід.

В судовому засіданні від 20 вересня 2017 року представники Позивача заперечили проти даного відводу, вказуючи на його безпідставність та необгрунтованість.

В судове засідання від 20 вересня 2017 року представник Відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Рівненський апеляційний господарський суд, оцінивши усе вищевказане, вважає, що така заява підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 20 ГПК України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

В силу дії частини 2 статті 20 ГПК України, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Суд констатує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Крім того, колегія апеляційного суду констатує, що відповідно до приписів статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Водночас, відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18: не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, та можливе скасування в майбутньому рішення суду, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Колегія суддів констатує, що у будь-якому випадку всі факти, що свідчать про неупередженість судді повинні бути підтверджені належними доказами.

Водночас, Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що на момент проведення судового засідання, в котрому розглядається вищеописана заява про відвід колегії суддів (в складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є.. суддя Розізнана І.В.) в розгляді справи бере участь лише головуючий суддя Василишин А.Р.. Відтак, колегія суду розглядає відвід лише в частині, що стосується головуючого судді Василишина А.Р., адже відвести від розгляду апеляційної скарги (справи) суддю (суддів), котрі вже не беруть участь у справі (в зв'язку з їх заміною з підстав, вказаних вище у даній ухвалі) є апріорі неможливим (адже відвід може бути застосовано лише до судді (суддів) котрі беруть участь в розгляді справи.

З поданої заяви про відвід вбачається, що її приводом стало винесення апеляційним господарським судом (в складі головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є.. суддя Розізнана І.В.) ухвали про повернення апеляційної скарги Відповідача від 01 серпня 2017 року.

Оцінивши доводи заяви про відвід, суд констатує, що Відповідачем безпідставно та надумано стверджується про те, що вищевказана ухвала є фактом відмови від доступу до правосуддя Відповідача. При цьому суд наголошує на тому, що не доступом до правосуддя є лише та обставина, коли за наслідком винесення процесуального документа повністю відхиляється таке право і не дається будь-якого права на усунення обставин, що стали причиною для повернення позову, чи апеляційної або касаційної скарги (наприклад, коли суд вказав, що спір не може розглядатися в будь-яких судах України чи не вказав після яких обставин позов, чи апеляційна або касаційна скарги можуть бути подані повторно).

В той же час, апеляційний господарський суд вказує, що в ухвалі від 01 серпня 2017 року не лише вказано, що після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги (не надіслання копії апеляційної скарги Третій особі 1 та Третій особі 2) Відповідач має право повторно подати апеляційну скаргу, але й роз'яснено, що у разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з вмотивованим клопотанням про його відновлення.

Разом з тим, суд констатує не лише факт того, що апеляційна скарга Відповідачем після повернення подана з усуненням обставин за яких вона була повернута без розгляду (з відповідним клопотанням про відновлення строку на оскарження) та прийнята Рівненським апеляційним господарським судом, але й факт того, що схожа апеляційна скарга іншої сторони (а саме Третьої особи 1) з аналогічною прохальною частиною, доводами та виділеннями (але з фактом надіслання її Позивачу, Відповідачу та Третій особі 2) була прийнята апеляційним господарським судом ще 27 липня 2017 року (тобто до винесення ухвали про повернення від 01 серпня 2017 року та до прийняття апеляційної скарги Відповідача ухвалою від 30 серпня 2017 року). Відтак, суд констатує, що навіть прийняттям апеляційної скарги Третьої особи 1 суд здійснив допуск до правосуддя, адже чи за однією апеляційною скаргою, чи за десятком апеляційних скарг, в силу дії частини 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Водночас, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що мотиви, на яких оформлено відвід, по суті є мотивами за котрими, у разі незгоди Відповідачем з ухвалою від 01 серпня 2017 року, Відповідач міг та може подати касаційну скаргу до Вищого господарського суду України, проте дані мотиви аж ніяк не є належними доказами та доводами щодо відводу судді (суддів) і розглянуті в площині інших обставин, що викликають сумнів у його (їх) неупередженості.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу Відповідача на те, що відповідно до абзацу 9 пункту 4 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 травня 2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України": треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони (статті 26, 27, 29 ГПК України).

Відтак, треті особи користуються і правом на отримання копії апеляційних скарг, в тому числі й для забезпечення принципу рівності процесуальних прав сторони, передбачених статтею 22 ГПК України. Що ж до винятків, обумовлених у вищенаведеній Постанові Пленуму ВГСУ, то до них слід віднести певні права позивача та відповідача, котрими не наділені треті особи, які не заявляють самостійних вимог (наприклад, не можуть визнати позов як відповідач, не можуть збільшити розмір позовних вимог замість позивача чи відмовитися від позову позивача, адже тим самим вони будуть зазіхати на права цих сторін). Водночас, якщо третя особа заявить самостійні вимоги і набуде відповідний процесуальний статус. вона буде користуватися правом і щодо збільшення розміру таких вимог, і щодо відмови від своєї вимоги (тобто користуватися усіма правами і обов'язками такої сторони).

Що ж до вказівок Відповідача на те, що обставини, висвітлені ним є підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно суддів за правилами частини 1 статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", то суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що апеляційному суду не надано право оцінювати дії суду на рахунок можливості притягнення його до відповідальності за даною нормою, і сторони жодним чином не позбавлені права звернутися про притягнення суддів до відповідальності до відповідного органу, зробивши відповідне звернення до нього.

Зазначення ж таких обставин у заяві про відвід без відповідного рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідних суддів, жодним чином не свідчить про факт вчинення суддями даної колегії певних порушень при винесення ухвали від 01 серпня 2017 року , а навпаки свідчить про певну спробу сторони по справі без будь-яких доказів незаконності даної ухвали (без факту її скасування та без факту притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності) вплинути на суд апеляційної інстанції при розгляді даного спору та апеляційних скарг.

Враховуючи усе вищевикладене в даній ухвалі, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що твердження Відповідача про те, що головуючий суддя Василишин А.Р. у справі №902/404/17 всупереч вимог закону не дотримувався правил обєктивності, є безпідставним та надуманим.

Відтак, подана заява про відвід не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи необґрунтовані, безпідставні та не можуть бути у розумінні статті 20 ГПК України, підставою для його відводу.

Керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Летківської сільської ради про відвід головуючого судді Василишина А.Р. у справі №902/404/17.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.