РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017Справа №910/30487/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «МТС Україна»
доПублічного акціонерного товариства «Платинум Банк»
простягнення 250 000 000,00 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Лиштва Ю.В. (дов. №0479/16 від 01.11.2016 р.);
від відповідача:Клименко Т.В. (дов. №42-л від 26.06.2017 р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Генеральним договором депозитної лінії №500.004.26053 від 10.10.2014 р. у розмірі 250 000 000,00 грн., яка складається з:

- заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26055 строкового банківського вкладу (депозиту) від 10.10.2014 р. у розмірі 100 000 000,00 грн.;

- заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26450 строкового банківського вкладу (депозиту) від 01.12.2014 р. у розмірі 70 000 000,00 грн.;

- заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26548 строкового банківського вкладу (депозиту) від 11.12.2014 р. у розмірі 80 000 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2015 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2016 р., у справі №910/30487/15 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» задоволено повністю, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованість за Генеральним договором депозитної лінії №500.004.26053 від 10.10.2014 р., загальна сума якої становить 250 000 000,00 грн., яка складається з заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26055 строкового банківського вкладу (депозиту) від 10.10.2014 р. у розмірі 100 000 000,00 грн.; заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26450 строкового банківського вкладу (депозиту) від 01.12.2014 р. у розмірі 70 000 000,00 грн.; заборгованості по поверненню вкладу за договором №500.004.26548 строкового банківського вкладу (депозиту) від 11.12.2014 р. у розмірі 80 000 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 182 700,00 грн.

26.02.2016 р. на виконання рішення від 24.12.2015 р. господарським судом міста Києва видано відповідний наказ № 910/30487/15.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2015 р. та постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2016 р., Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2016 р. у справі №910/30487/15 постанову Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 23.09.2016 р. та рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №910/30487/15 передано на розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.11.2016 р. суддею Пригуновою А.Б. прийнято справу №910/30487/15 до свого провадження та призначено її до розгляду на 07.12.2016 р.

23.11.2016 р. до господарського суду міста Києва надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. у справі № 910/30487/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2016 р. зупинено провадження у справі №910/30487/15 до розгляду Вищим господарським судом касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. у справі №910/30487/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2017 р. відмовлено у прийнятті до провадження касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 р. у справі №910/30487/15.

27.01.2017 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва з Вищого господарського суду України надійшли матеріали справи №910/30487/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2017 р. поновлено провадження у справі №910/30487/15 та призначено її до розгляду на 13.03.2017 р.

02.03.2017 р. до господарського суду міста Києва надійшла копія ухвали Верховного Суду України від 28.02.2017 р. про витребування матеріалів справи №910/30487/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про стягнення 250 000 000,00 грн. та скерування її до Верховного Суду України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017 р. зупинено провадження у справі №910/30487/15 до розгляду Верховним Судом України заяви Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 01.11.2016 р. у справі №910/30487/15.

Постановою Верховного Суду України від 17.05.2017 р. відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 01.11.2016 р. у справі №910/30487/15.

07.06.2017 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва з Верховного Суду України надійшли матеріали справи №910/30487/15.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 04.07.2017 р. у зв'язку із неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б. було призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/30487/15, за результатом проведення якого справу №910/30487/15 передано для розгляду судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2017 р. суддею Демидовим В.О. прийнято справу №910/30487/15 до свого провадження, поновлено провадження у справі №910/30487/15 та призначено її до розгляду на 10.08.2017 р.

В судовому засіданні 10.08.2017 р., судом у відповідності до ст. 77 господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 29.08.2017 р.

Судове засідання призначене на 29.08.2017 р. не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Враховуючи те, що суддя Демидов В.О. вийшов з лікарняного, судом відповідно до ухвали від 06.09.2017 р. справу №910/30487/15 призначено до розгляду на 21.09.2017 р.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 21.09.2017 р. з'явились, надали усні пояснення по справі. Крім того, представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про долучення додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 21.09.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - відповідач), був укладений Генеральний договір депозитної лінії №500.004.26053.

Умовами п. 1.1 Генерального договору сторони передбачили, що позивач відкриває вкладний (депозитний) рахунок для розміщення та обліку грошових коштів позивача, внесених на умовах, що визначаються при внесенні вкладу на вкладний (депозитний) рахунок, про що укладається окремий договір строкового банківського вкладу (депозиту), який після набуття чинності є невід'ємною частиною даного договору.

На підставі Генерального договору позивач вніс перший вклад, сума якого у відповідності до п. 3.1 Генерального договору становила 1 000,00 грн. Дата повернення першого вкладу - 09.10.2015 р.

В подальшому між ПрАТ «МТС Україна» та ПАТ «Платинум Банк», в рамках Генерального договору було укладено ряд договорів строкового банківського вкладу (депозиту), які є невід'ємною частиною генерального договору:

- договір №500.004.26055 строкового банківського вкладу (депозиту) від 10.10.2014 р. (надалі - депозитний договір №1);

- договір №500.004.26450 строкового банківського вкладу (депозиту) від 01.12.2014 р. (надалі - депозитний договір №2);

- договір №500.004.26548 строкового банківського вкладу (депозиту) від 11.12.2014 р. (надалі - депозитний договір №3).

Умовами депозитного договору №1 було передбачено, що позивач розміщає на вкладному рахунку суму вкладу у розмірі 100 000 000, 00 грн., зі сплатою відповідачем процентної ставки у розмірі 21,5% річних, зі строком повернення вкладу 10.12.2014 р.

В подальшому умови договору в частині строку повернення вкладу неодноразово змінювались шляхом укладання додаткових договорів та були остаточно погоджені сторонами 31.07.2015 р. шляхом укладання додаткового договору до договору №500.004.26055 строкового банківського вкладу (депозиту) від 10.10.2014 р., яким було визначено, що датою повернення вкладу є 30.09.2015 р.

Згідно із умовами депозитного договору №2 було передбачено, що позивач розміщає на вкладному рахунку суму вкладу у розмірі 70 000 000,00 грн., зі сплатою відповідачем процентної ставки у розмірі 22% річних, зі строком повернення вкладу 02.02.2015 р.

В подальшому умови договору в частині строку повернення вкладу неодноразово змінювались шляхом укладання додаткових договорів та були остаточно погоджені сторонами 31.07.2015 р. шляхом укладання додаткового договору до договору №500.004.26450 строкового банківського вкладу (депозиту) від 01.12.2014 р., яким було визначено, що датою повернення вкладу є 30.09.2015 р.

Відповідно до депозитного договору №3 було передбачено, що позивач розміщає на вкладному рахунку суму вкладу у розмірі 80 000 000,00 грн., зі сплатою відповідачем процентної ставки у розмірі 23% річних, зі строком повернення вкладу, з урахуванням усіх змін та доповнень, 30.09.2015 р.

Як вбачається із матеріалів справи, факт розміщення позивачем коштів за депозитним договором №1 у розмірі 100 000 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № від 10.10.2014 р., за депозитним договором №2 у розмірі 70 000 000,00 грн. - платіжним дорученням № від 01.10.2014 р. та за депозитним договором №3 у розмірі 80 000 000,00 грн. - платіжним дорученням № від 11.12.2014 р. та платіжним дорученням № від 11.12.2015 р.

06.10.2015 р. позивач звертався до відповідача з письмовим зверненням, відповідно до якого просив відповідача виконати умови взятих на останнього зобов'язань в частині повернення грошових вкладів та повідомив відповідача про відмову від пролонгації укладених раніше депозитних договорів.

Так, як вбачається із матеріалів справи, 09.10.2015 р. відповідач повернув позивачу суму вкладу, що була внесена позивачем на підставі генерального договору, у розмірі 1 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою з рахунку позивача.

Водночас, 250 000 000,00 грн. вкладів за депозитними договорами відповідач не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 3 статті 1058 Цивільного кодексу України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Разом з тим, у відповідності до приписів статті 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Як встановлено судом, на підставі рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 р. №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017 р. №743, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно із яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнку Юрію Петровичу на два роки з 24.02.2017 р. до 23.02.2019 р. включно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Платинум Банк» опубліковано в газеті «Голос України» №39 (6544) від 01.03.2017 р.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Стаття 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

У відповідності до змісту ст.ст. 46, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку, з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема письмових пояснень відповідача, які не заперечуються позивачем, вимоги позивача на суму 250 000 000,00 грн. було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги погашення.

Отже, відповідачем не порушені вимоги спеціального законодавства та включені вимоги позивача на спірну суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки з моменту запровадження у банку ліквідації задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку, у черговості та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 250 000 000,00 грн. є безпідставними, оскільки такі вимоги включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та будуть задоволені в порядку черговості, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «МТС Україна».

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 26.09.2017 р.

Суддя В.О. Демидов