РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017Справа №910/10780/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «РУШ»
До Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
Простягнення 132 316,50 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Кривошеева О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Василевська О.Л. - за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення 132 316,50 грн страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 05.07.2017 було порушено провадження по справі № 910/10780/17 та призначено справу до розгляду на 02.08.2017.

31.07.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові відзив на позов, пояснення по справі, а також клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні.

02.08.2017 представник позивача у судовому засіданні подав письмове підтвердження відсутності аналогічного спору та надав оригінали документів для огляду у судовому засіданні, на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився проте через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні.

Представник позивача у даному судовому засіданні подав клопотання продовження строків вирішення спору на 15 днів, яке судом було розглянуто та задоволено.

У зв'язку із неявкою відповідача, а також враховуючи необхідність витребування додаткових доказів по справі, суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд зазначеної справи до 11.09.2017.

Представником позивача через канцелярію суду 11.09.2017 було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено. Крім того, представником позивача у даному судовому засіданні були надані для огляду оригінали доданих до позову документів, а також усні пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення по справі, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до статті 77 ГПК України, суд оголосив перерву по справі на 18.09.2017.

Представником позивача 18.09.2017 через канцелярію суду були подані заперечення на відзив з додатковими документами по справі. Також позивачем було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про залучення Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича третьою особою заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Частиною 3 даної статті встановлено, що питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Судом було розглянуто та відхилено клопотання позивача про залучення до участі у справі Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича з огляду на те, що рішення у даній справі ніяким чином не впливає на права та обов'язки останнього.

Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, в яких позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у даному судовому засіданні надав усні пояснення по справі, в яких проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі.

В судовому засіданні 18.09.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» (надалі - страхувальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі - страховик, відповідач) було укладено договір добровільного страхування майна № 12-2803-13-00017, за умовами якого страхувальник передає, а страховик приймає на страхування рухоме майно, визначене згідно з переліком у Додатку № 1,2 до цього договору, що передане в заставу згідно договорів застави № 696 від 26.05.2010, № 697 від 26.05.2010 та кредитного договору № 5К-Н.

Згідно умов договору страхування предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном зазначеним в розділ 1 цього договору.

Відповідно до умов договору дійсна вартість майна становить 50 490 153,58 грн; страхова сума за договором складає - 50 490 153,58 грн.

За умовами договору страхувальник призначає вигодонабувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Згідно з умовами даного договору відшкодовуються збитки внаслідок знищення, пошкодження або втрати майна зазначеного в розділі 1 цього договору, внаслідок настання таких подій: вогонь (пожежа, вибух, улар блискавки); стихійні явища (буря, вихор, ураган, смерч, шторм, град, дощі, тиск снігового шару, повінь, надходження підґрунтових вод, паводок, льодохід, переміщення чи осідання ґрунту, зсув, обвал, землетрус, гірські обвали і схід лавин); неправомірні дії третіх осіб, а саме: крадіжка зі зламом, грабіж, розбійний напад, умисне або необережне знищення або пошкодження майна третіми особами (включаючи вандалізм, хуліганство); падіння літальних апаратів; наїзд автотранспорту.

За умовами п. 2.11. договору, періодом страхування є 28.08.2013-27.08.2014.

Позивачем зазначено, що під час дії договору страхування 01.06.2014 сталася пожежа в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 (магазин Єва 117), внаслідок чого було пошкоджено майно, яке знаходилося в даному приміщенні. Згідно Порівняльної відомості результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 03.06.2014 по магазину «Ева-117», сума збитку позивача складає 132 316,50 грн (сто тридцять дві тисячі триста шістнадцять гривень, 50 копійок).

02.06.2014 страхувальник шляхом направлення поштового відправлення на адресу страхової компанії звернувся до останньої із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування з доданням документів, які є необхідними в разі настання страхового випадку (зазначене підтверджується копією накладної експрес-доставки №1914613).

04.10.2014 на електронну адресу від відповідача надійшов електронний лист, в якому відповідач зазначив про необхідність повторного надання документів, у зв'язку з частковою втратою страхової справи. На вимогу відповідача позивачем підготовлено та передано страховику супровідний лист з необхідними документами від 07.11.2016 №07/11.

Отримавши від відповідача листа № 03/4162, позивач підготував та надав супровідним листом від 16.12.2016 № 16/12-2 витребувані документи з урахуванням документів, які були надані раніше з супровідним листом від 07.11.2016 № 07/11.

Не отримавши до 02.06.2017 страхового відшкодування, позивачем було направлено запит на адресу страховика щодо надання інформації про розгляд справи, проте відповідачем відповідь на зазначений лист надана не була.

09.06.2017 на адресу позивача від відповідача надійшов лист, в якому останній визначив розмір матеріального збитку на суму 132 316,50 грн (з урахуванням франшизи у розмірі 8 305, 14 грн), та повідомив страхувальника про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодонабувача, ПАТ «Дельта-Банк», про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

На вимогу відповідача, позивачем 09.06.2017 було направлено супровідним листом копія довідки вигодонабувача від 25.02.2015 №2/01-17/2330 про повне погашення кредитної заборгованості з копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26.02.2015. За твердженнями позивача, вищезазначена довідка раніше вже надавалася відповідачу в 2015 році.

Разом з тим, відповідач листом від 21.06.2017 № 03/3178 повторно повідомив позивача про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодонабувача, ПАТ «Дельта-Банк», про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Позивач вважає вищезазначені дії відповідача неправомірними та безпідставним, так як повне погашення кредиту та зняття обтяження з рухомого майна, створює наслідки за якими згода вигодонабувача на перерахування суми страхового відшкодування на рахунок страхувальника не вимагається.

У зв'язку з тим, що відповідач не здійснив перерахування суми страхового відшкодування, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 132 316,50 грн за договором добровільного страхування майна № 12-2803-13-00017 від 27.08.2017.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаюсь на те, що позивачу для отримання суми страхового відшкодування необхідна згода вигодонабувача, ПАТ «Дельта-Банк», про виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» (Закону), страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За умовами ч. 1 статті 6 Закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 2 статті 8 закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 2.5.1 договору страхування від 21.08.2013 № 12-2803-13-00017 до страхових випадків віднесено, зокрема, пожежа.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2014 сталася пожежа в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 (магазин Єва 117), внаслідок чого було пошкоджено майно, яке знаходилося в даному приміщенні.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статей 5.8 та 5.9 договору страхування, страхувальник зобов'язаний надати страховику документи, зазначені в розділі 8 договору страхування, а також письмово повідомити (надати Повідомлення про страховий випадок) страховика та вигодонабувача (якщо такий передбачений умовами договору) про настання страхового випадку протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання страхувальником такої інформації. У повідомленні про настання страхового випадку повинні бути детально описані обставини події та характер збитку.

За умовами п. 8.1 договору страхування, для отримання страхового відшкодування страхувальник повинен надати наступні документи:

1) письмове повідомлення про настання страхового випадку;

2) копію договору страхування;

3) копію свідоцтва про реєстрацію страхувальника - юридичної особи;

4) копію паспорта страхувальника - фізичної особи;;

5) копію ідентифікаційного номеру страхувальника - фізичної особи;

6) копію документів, що посвідчують право власності на майно, копії договорів оренди, лізингу тощо;

7) довідки компетентних органів в залежності від страхового випадку: зокрема, при пожежі с страхувальник (вигодонабувач) зобов'язаний надати документ від пожежної служби, де будуть обов'язково вказані причини та наслідки пожежі;

8) документи ремонтних підприємств, які будуть здійснювати відновлювальний ремонт майна із зазначенням переліку відновлювальних, їх вартості, вартості деталей, що замінюються;

9) письмові заяву на виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів за якими потрібно зробити виплату;

10) лист вигодонабувача, який підтверджує його згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування страхувальнику;

11) інші документи, згідно чинного законодавства України на вимогу страховика, які необхідні для встановлення факту, причин та наслідків страхового випадку.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 02.06.2014 страхувальник шляхом направлення поштового відправлення на адресу страхової компанії звернувся до останньої із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування з доданням документів, які є необхідними в разі настання страхового випадку (зазначене підтверджується копією накладної експрес-доставки №1914613 та доданими до неї документами).

На вимогу відповідача позивачем підготовлено та передано страховику супровідний від 07.11.2016 №07/11 з доданням документів, які є необхідними для виплати страхового відшкодування.

На лист відповідача № 03/4162, позивач підготував та надав супровідним листом від 16.12.2016 № 16/12-2 витребувані документи з урахуванням документів, які були надані раніше за супровідним листом від 07.11.2016 № 07/11.

З листа відповідача вбачається, що останнім визначено страхове відшкодування у розмірі 132 316,50 грн (з урахуванням франшизи у розмірі 8 305, 14 грн). Разом з тим, страховик повідомив страхувальника про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодонабувача, ПАТ «Дельта-Банк», про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Позивачем 09.06.2017 було направлено супровідним листом копія довідки вигодонабувача від 25.02.2015 №2/01-17/2330 про повне погашення кредитної заборгованості з копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26.05.2015.

Як вбачається з умов договору страхування № 12-2803-13-00017, ПАТ «Дельта-Банк» було визначено вигодонабувачем за зазначеним договором, оскільки між ПАТ «Сбербанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк») та ТОВ «РУШ» були укладені договори застави № 696 від 26.05.2010 та № 697 від 26.05.2010 в забезпечення виконання останнім зобов'язань за кредитним договором № 5 К-Н від 26.06.2010. З умов вищевказаних договір застави вбачається, що ТОВ «РУШ» в заставу банку було передано рухоме майно, яке є предметом страхування за договором страхування.

Таким чином, у випадку настання страхового випадку, ПАТ «Дельта Банк», як заставодержатель рухомого майна, яке є предметом договору страхування № 12-2803-13-00017, мав би право на отримання страхового відшкодування.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи довідки ПАТ «Дельта Банк» № 2/01-17/2330 від 25.02.2015 вбачається, що станом на кінець дня 25.02.2015 ТОВ «РУШ» не має заборгованості за кредитним договором № 5 К-Н від 26.05.2010.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, з якою кореспондуються положення ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Однією з підстав припинення права застави, визначеного у п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 28 Закону України «Про заставу» є припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Положеннями ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У ст. 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв'язку з тим, що у позивача станом на 25.02.2015 у повному обсязі були виконанні зобов'язання за кредитним договором № 5 К-Н від 26.05.2010, то і застава згідно договорів № 696 від 26.05.2010, № 697 від 26.05.2010 в силу вищенаведених норм також є припиненою з зазначеної дати.

Оскільки станом на момент звернення страхувальника до страховика з вимогою про сплату страхового відшкодування, застава припинила свою дію, то суд вважає безпідставним вимагати від позивача надання дозволу ПАТ «Дельта-Банк» на згоду (незгоду) про виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ», оскільки з моменту припинення права застави банк втратив речові права на майно, що є предметом договору страхування № 12-2803-13-00 від 27.08.2013.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем на адресу відповідача були направлені всі документи, які передбачені умовами договору страхування та є необхідними і достатніми для здійснення страхової виплати.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю в розмірі 132 316,50 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49,80, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (місцезнаходження: 4900, м. Дніпро, пр. Кірова (О.Поля), 104-А, ) суму страхового відшкодування у розмірі 132 316 (сто тридцять дві тисячі триста шістнадцять) грн 50 коп. та 1 984 (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят чотири) грн 75 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

25.09.2017

Суддя Спичак О.М.