РІШЕННЯ

02 жовтня 2017 року Справа № 913/643/17

Провадження №17пн-к/913/643/17

За позовом ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродончанка», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення вартості майна пропорційно частки в статутному фонді товариства.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

позивач - не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродончанка» пропорційної частці позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродончанка» у розмірі 183761 грн 50 коп.

Позивач надав до канцелярії суду 30.08.2017 відзив від 28.08.2017, в якому повідомлено, що на підставі посвідчення №014798 від 29.05.2017 позивач має статус інваліда III групи та має право на пільги відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №509275 від 25.05.2017 причиною інвалідності є поранення отримане у неповнолітньому віці у зв'язку з військовими діями у часи Великої Вітчизняної війни.

Позивач також зазначив, що заява від 14.05.2008 про вихід зі складу засновників ТОВ «Сєвєродончанка» не була нотаріально посвідчена, тому що в подальшому вона відмовилася від виходу зі складу засновників ТОВ «Сєвєродончанка», у зв'язку з чим вказана заява не може бути підставою для виключення її зі складу засновників.

Щодо позовної давності, позивач повідомила, що відомості про неналежне виконання ТОВ «Сєвєродончанка» своїх зобов'язань перед позивачем стали їй відомі лише 03.08.2017 піч час ознайомлення в Сєвєродонецькому міському суді з матеріалами кримінального провадження та отримання копій окремих документів, що підтверджується листом Сєвєродонецького міського суду від 21.08.2017 №4287220/17/21233/17.

Відповідач у відзиві на позов від 17.08.2017 №10 зазначив, що вимоги позивача безпідставні та є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідач повідомив, що 14.05.2008 ОСОБА_1 подала заяву Товариству про вихід зі складу його засновників. Водночас, вказана заява не була посвідчена нотаріально. У зв'язку з чим, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність надання нотаріально оформленої заяви.

24.10.2008 рішенням загальних зборів ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників Товариства у зв'язку з невиконання нею обов'язків щодо нотаріального посвідчення заяви про вихід з виплатою 6995,38 грн вартості частки пропорційній частці ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства.

Вказана сума була направлена поштовим переказом, однак, була повернута на рахунок Товариства у зв'язку з неодержанням ОСОБА_1 цієї суми підприємством поштового зв'язку.

Відповідач з посиланням на вищезазначене, вважає, що позивач вводить суд в оману, що їй не було відомо про припинення її участі у Товаристві, так як вона власноручно написала заяву від 14.05.2008 про вихід з ТОВ «Сєвєродончанка», а відповідно позивач по завершенню 12-ти місяців з моменту подачі заяви відповідачу, тобто з 15.05.2008, мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Крім того, відповідач заявив про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача та просить суд відмовити позивачу у позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідач надав доповнення до відзиву від 04.09.2017 №2, в яких підтримав свої заперечення щодо вимог позивача та надав витребувані судом документи, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд

в с т а н о в и в:

Згідно з витягу Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Сєвєродончанка» зареєстровано 23.04.1997 розпорядженням голови Сєвєродонецької міської Ради №426, номер свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи 0001411, дата запису 12.12.2005, ідентифікаційний код 25362141.

Відповідно до Статуту ТОВ «Сєвєродончанка» (в редакції станом на дату написання заяви про вихід - далі - Статут), затвердженого рішенням зборів учасників ТОВ «Сєвєродончанка» (протокол №1 від 20.01.2006), Товариство створено як корпоративне підприємство на підставі Засновницького договору і договору купівлі - продажу від 02.02.1996 №31/95 та від 29.02.1996 №2/96 з метою одержання прибутку. Нову редакцію Статуту Товариства прийнято в зв'язку зі зміною складу учасників Товариства і розміру часток учасників у статутному капіталі Товариства, означених в розділі 3 цього Статуту (далі - Учасники), та приведенням положень Статуту у відповідність з нормами діючого законодавства України.

У п.3.1 розділу 3 Статуту зазначено, що учасниками Товариства є громадяни України, в тому числі: ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Сєвєродонецьким МВУСВС України в Луганській області 14.10.1998, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Згідно з п.4.1 розділу 4 Статуту, для забезпечення діяльності Товариства створений статутний фонд у розмірі 80519 грн 94 коп. за рахунок майна, яке належить учасникам Товариства на підставі договорів купівлі - продажу №31/95 від 02.02.1996 та №22/96 від 29.02.1996 та було внесено ними в якості вкладів до статутного фонду Товариства.

Частка ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства - вклад на суму 4010,00 грн., складає 4,980%. (п.4.2 розділу 4 Статуту).

У п.5.1 розділу 5 Статуту визначено, що участь в Товаристві може припинитися шляхом, зокрема, виходу учасника з Товариства або виключення учасника з Товариства.

Згідно з п.5.2 Статуту, учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за два місяці до виходу.

Повідомлення здійснюється шляхом направлення цінним листом на адресу Товариства на ім'я Голови Товариства нотаріально посвідченої копії заяви про вихід з Товариства. Голова Товариства зобов'язаний не пізніше 10-ти днів з дня одержання заяви скликати збори учасників Товариства в порядку, передбаченим Статутом Товариства, зі строком проведення зборів не пізніше 45-ти днів з дня одержання заяви, включивши в порядок денний питання про внесення змін до Статуту Товариства, у зв'язку з виходом учасника з Товариства, або розглянути це питання в більш короткий строк у разі проведення чергових загальних зборів учасників товариства.

У зв'язку з виходом учасника з Товариства, учасники Товариства можуть прийняти рішення про зменшення розміру статутного капіталу Товариства, або вирішити питання про внесення учасниками додаткових вкладів до статутного капіталу Товариства, з метою збереження розміру статутного капіталу без змін. Рішення по даному питанню вважається прийнятим, якщо за нього проголовували учасники, котрі володіють більше 50 відсотків голосів від загальної кількості голосів учасників Товариства.

Питання про внесення змін до Статуту Товариства у зв'язку з виходом учасника з Товариства може бути розглянуто без участі в загальних зборах учасника, який подав заяву про свій вихід з Товариства. В цьому разі підрахунок голосів учасників для визначення повноважності зборів визначається відповідно до п.6.3.1 цього Статуту.

У випадку, якщо загальні збори не будуть проведені у строк, передбачений цим пунктом Статуту і рішенням про внесення змін до Статуту Товариства, пов'язаних х виходом учасника з Товариства, не буде прийнято, моментом виходу учасника з Товариства буде закінчення двомісячного строку з дня подачі заяви про вихід на адресу Товариства. З цього моменту:

- учасник, який подав заяву про вихід з Товариства втрачає права учасника Товариства і не несе будь-яких прав і обов'язків, пов'язаних з діяльністю Товариства;

- при проведенні загальних зборів учасників Товариства, кількість голосів учасників, які приймають участь в зборах, визначається в порядку, передбаченому п.6.3.1 Статуту.

У п.5.3 розділу 5 Статуту зазначено, що учасник, який виходить із Товариства має право одержати вартість частини майна Товариства, пропорційну його частці в статутному капіталі Товариства. Виплата поводиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. За домовленістю між учасниками та Товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена передаванням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передавання права користування майном, відповідне майно повертається учаснику без виплати винагороди.

Згідно з п.5.11 Статуту, для проведення розрахунків з учасником Товариства, який вийшов, або виключений з Товариства, визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, здійснюється на підставі бухгалтерських документів, а у випадку непогодження учасника з таким методом оцінки, на підставі результатів аудиторської перевірки.

Відповідно до п.5.12 Статуту, учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства на основі рішення за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів. При цьому учасник, що виключається, участі в голосуванні не бере.

З учасником, який був виключений з Товариства провадяться розрахунки, в порядку передбаченим п.5.3, 5.11 цього Статуту.

Відповідно до п.6.3 розділу 6 Статуту, загальні збори учасників Товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють в сукупності більш, як 60 відсотками голосів. Загальні збори учасників Товариства збираються головою товариства по мірі необхідності, але не рідше двох разів на рік.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2008 ОСОБА_1, позивач у справі, подала до ТОВ «Сєвєродончанка», відповідача у справі, заяву про вихід зі складу його засновників та просила замінити виплату вартості частини майна Товариства пропорційно її частці у статутному капіталі Товариства у розмірі 4,98%, передавши майно в натурі.

11.08.2008 рішенням загальних зборів Товариства було затверджено рішення ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства, згідно поданої заяви, та повернення їй грошовими коштами належну частку, яка має у статутному капіталі Товариства в розмірі 5,104%, що складає суму 4110,00 грн, а також зобов'язано ОСОБА_1 у місячний термін надати нотаріально оформлену заяву про вихід зі складу учасників Товариства (протокол № 2 від 11.08.2008).

Згідно за інформацією реєстратора 11.08.2008 на загальних зборах Товариства позивач була присутня. Вказане також відображено в протоколі № 2 від 11.08.2008.

15.08.2008 відповідач надіслав ОСОБА_1 повідомлення №14 від 15.08.2008, щодо необхідності в місячний термін до 15.09.2008 надати нотаріально посвідчену заяву про вихід з Товариства. Факт отримання позивачем вказаного повідомлення 16.08.2008 підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомлені про поштове вручення.

Про загальні збори учасників Товариства на 24.10.2008 відповідач повідомив ОСОБА_1 повідомленням б/н від 22.09.2008, яке було отримано позивачем 24.09.2008, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомлені про поштове вручення.

24.10.2008 на загальних зборах ТОВ «Сєвєродончанка» ОСОБА_1 не була присутня. Водночас, на вказаних зборах її було виключено зі складу учасників Товариства у зв'язку з невиконання обов'язків щодо нотаріального посвідчення заяви про вихід з виплатою 6995,38 грн вартості частки пропорційній частці ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства. Виплату передбачено здійснити у 12 місячний строк з дня прийняття рішення, яке оформлено протоколом №3 від 24.10.2008.

19.12.2008 позивач зверталася до відповідача із заявою про отримання виписки з протоколу загальних зборів учасників Товариства, яке відбулося 11.08.2008.

24.12.2008 відповідач надіслав ОСОБА_1 інформацію №37 від 15.08.2008, в якій їй запропонував прибути 29.12.2008 з 09-00 по 10-00 за адресою ТОВ «Сєвєродончанка»: м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, буд.26, для ознайомлення з протоколом загальних зборів учасників Товариства від 11.08.2008. Факт отримання позивачем вказаного повідомлення 25.12.2008 підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомлені про поштове вручення.

Позивач на вказаній інформації написав та поставив свій підпис: «Ознакомлена 29.12.2008. Выписку не дали. С решением не согласна. Я подавала заявление о выходе с возвратом моей доли площадями».

07.05.2009 відповідач направив позивачу суму вартості частки пропорційній частці ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства поштовим переказом (фіскальні чеки від 07.05.2009 №2127 на суму 4173,38 грн та №2128 на суму 2822,00 грн з рекомендованими повідомленнями про поштове вручення), але 10.06.2009 підприємством поштового зв'язку сума 6887,80 грн була повернута на рахунок Товариства у зв'язку з неодержанням ОСОБА_1 цієї суми (банківська виписка за 10.06.2009).

З огляду на зазначене, відповідач відніс суму, яка підлягала виплаті позивачу, до кредиторської заборгованості, про що свідчать фінансовий звіт на 31.12.2009 (код рядка 610 - 28120,70 грн).

23.12.2013 рішенням загальних зборів ТОВ «Сєвєродончанка,», у зв'язку зі спливом позовної давності, було вирішено списати кредиторську заборгованість 28120,70 грн, в тому числі на суму 6887,80 грн по грошовим зобов'язанням ТОВ «Сєвєродончанка» перед ОСОБА_1 щодо виплат у зв'язку з її виходом з Товариства, а також сплатити з суми доходу 28120,70 грн, одержаного внаслідок списання кредиторської заборгованості, єдиний податок з додержанням строків передбачених Податковим кодексом України (протокол №2 від 23.12.2013).

Відповідачем надана банківська виписка за 29.01.2014 на підтвердження сплати єдиного податку в сумі 1000,00 грн у зв'язку зі списанням кредиторської заборгованості по зобов'язанням Товариства щодо виплат учасникам Товариства, в тому числі позивачу, належних виплат у зв'язку з припиненням їх участі в Товаристві.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що не подавала нотаріально посвідчену заяву про вихід з Товариства, виплату вартості частки у статутному фонді Товариства позивачка не отримувала, про рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сєвєродончанка» щодо виключення її зі складу учасників Товариства, оформлене протоколом №3 від 24.10.2008, їй стало відомо 03.08.2017 під час ознайомлення в Сєвєродонецькому міському суді з матеріалами кримінального провадження №0002938 від 23.07.2013 та отримання копій окремих документів.

Позивач повідомила, що висновками судових будівельно-технічних експертиз №69/23 від 09.04.2013, №68/23 від 12.04.2013, №67/23 від 03.04.2013, №71/23 від 16.04.2013, №70/23 від 19.04.2013, проведених у кримінальній справі №9032/2012, визначена дійсна ринкова вартість майна ТОВ «Сєвєродончанка» станом на серпень 2008 року.

Так, згідно з висновком експертизи №69/23 від 09.03.2013 дійсна ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 214,30 кв.м по вулиці Курчатова, 30 в місті Сєвєродонецьк Луганської області, складає на серпень 2008 року 560823,00 грн.

Згідно з висновком експертизи №68/23 від 12.04.2013 ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 135,90 кв.м по вилиці Курчатова, 38 в місті Сєвєродонецьк Луганської області, складає на серпень 2008 року 355560,00 грн.

Ринкова вартість будівель та споруд адміністративно-господарської будівлі по проспекту Радянському, 26 в місті Сєвєродонецьк Луганської області, згідно з висновком експертизи №67/23 від 03.04.2013, складає на серпень 2008 року 2548966,00 грн.

Відповідно до висновку експертизи №71/23 від 16.04.2013 ринкова вартість будівель та споруд нежитлової будівлі по вулиці Октябрська, 2 в місті Сєвєродонецьк Луганської області, складає на серпень 2008 року 162422,00 грн.

Згідно з висновком експертизи №70/23 від 19.04.2013 ринкова вартість кіоску №29 по проспекту Хіміків, 27 в місті Сєвєродонецьк Луганської області, складає на серпень 2008 року 62219,00 грн.

Загальна ринкова вартість майна ТОВ «Сєвєродончанка» складає 3689990,00 грн.

Позивач вважає, що частка майна, що підлягає до стягнення в рахунок вартості майна пропорційно її частці в статутному фонді складає в грошовому еквіваленті 183761,50 грн.

Позивач повідомила, що станом на теперішній час вона не отримала виплату вартості частини майна пропорційного її частці у статутному капіталі ТОВ «Сєвєродончанка».

У зв'язку з чим, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб та порядок, встановлений договором або законом.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» роз'яснено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про господарські товариства», господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Положеннями ст. 140 Цивільного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ч. 1 ст. 167 Господарського України).

Як встановлено судом, рішенням загальних зборів учасників Товариства від 24.10.2008, оформленим протоколом №3, вирішено, зокрема, за невиконання п. 5.12 Статуту, на підставі ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» за невиконання належним чином своїх обов'язків та перешкоджання своїми діями досягнення цілей Товариства ОСОБА_1 виключити зі складу учасників Товариства, з виплатою вартості частини майна пропорційно її частки у статутному капіталі а належну частку прибутку (дивіденди), одержаного Товариством у 2008 році. Виплату здійснити у 12 місячний строк з дня прийняття цього рішення.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Згідно ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Отже, вихід особи зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю дає такій особі право одержати вартість частини майна, пропорційну її частці у статутному капіталі товариства.

Відповідно до п.п. 4.19, 4.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 № 4, під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарським судам слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Крім того, як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13, при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати, господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

Як встановлено судом, відповідно до Статуту Товариства, а саме пунктом 5.3 Статуту, учасник, який виходить з Товариства, має право одержати вартість частини майна Товариства, пропорційну його частці в статутному фонді Товариства. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. За домовленістю між учасником та Товариством, виплата вартості частини майна Товариства має бути замінена переданням майна в натурі.

Для проведення розрахунків з учасником Товариства, який вийшов або виключений з Товариства, визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, здій1снюється на підставі бухгалтерських документів, а у випадку непогодження учасника з таким методом оцінки, на підставі результатів аудиторської перевірки (пункт 5.11 Статуту).

З огляду на те, що датою виключення позивача зі складу учасників відповідача є 24.10.2008 (дата прийняття рішення загальних зборів учасників від 24.10.2008, оформленого протоколом №3), останнім днем визначеного ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" 12-місячного строку для виплати вартості частки учасника товариства, якого виключено, є 24.10.2009.

07.05.2009 відповідач направив позивачу суму вартості частки пропорційній частці ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства поштовим переказом (фіскальні чеки від 07.05.2009 №2127 на суму 4173,38 грн та №2128 на суму 2822,00 грн з рекомендованими повідомленнями про поштове вручення), але 10.06.2009 підприємством поштового зв'язку ця сума була повернута на рахунок Товариства у зв'язку з неодержанням її ОСОБА_1 (банківська виписка за 10.06.2009).

Водночас, 19.12.2008 позивач зверталася до відповідача із заявою про отримання виписки з протоколу загальних зборів учасників Товариства, яке відбулося 11.08.2008.

24.12.2008 відповідач надіслав ОСОБА_1 інформацію №37 від 15.08.2008, в якій їй запропонував прибути 29.12.2008 з 09-00 по 10-00 за адресою ТОВ «Сєвєродончанка»: м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, буд.26, для ознайомлення з протоколом загальних зборів учасників Товариства від 11.08.2008. Факт отримання позивачем вказаного повідомлення 25.12.2008 підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомлені про поштове вручення.

Позивач на вказаній інформації написав та поставив свій підпис: «Ознакомлена 29.12.2008. Выписку не дали. С решением не согласна. Я подавала заявление о выходе с возвратом моей доли площадями».

З наведеного вбачається, що позивачка не була згодна з вартістю своєї частки та відмовилась від одержання направленої відповідачем на її адресу суми.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, згідно дати на поштовому конверті, звернулась тільки 03.08.2017 до суду з вимогою про сплату їй вартості її частки у статутному фонді Товариства в сумі, яку визначила згідно висновку висновків судових будівельно-технічних експертиз №69/23 від 09.04.2013, №68/23 від 12.04.2013, №67/23 від 03.04.2013, №71/23 від 16.04.2013, №70/23 від 19.04.2013, проведених у кримінальній справі №9032/2012. Зокрема, ними встановлено, що визначена дійсна ринкова вартість майна ТОВ «Сєвєродончанка» станом на серпень 2008 року становить 3689990,00 грн.

Виходячи з даних експертизи, позивач вважає, що вартість частки майна, яка підлягає стягненню та є пропорційною частці у статутному фонді Товариства, складає 183761,50 грн.

Вказані висновки експертів судом до уваги не приймаються, оскільки були зроблені станом на серпень 2008 року, тоді як датою виключення позивачки з Товариства є дата такого рішення - 24.10.2008.

При цьому, дата заяви ОСОБА_1 про вихід з товариства не враховується судом як дата виходу учасника з Товариства, оскільки така заява не була нотаріально посвідчена учасником, відповідно до вимог пункту 5.2 Статуту.

Водночас, згідно з п.п. 4.14, 4.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 № 4, під час розгляду спорів про стягнення вартості частини майна ТОВ та розміру частини прибутку господарські суди повинні мати на увазі, що вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства. Судам слід враховувати, що у разі виходу учасника з товариства чинне законодавство не передбачає настання у товариства обов'язку здійснити виплату такому учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, у строки, коротші, ніж встановлені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства". Водночас обов'язок товариства щодо розрахунків при виході з нього учасника виникає на підставі відповідного припису закону та не пов'язаний з наявністю або відсутністю вимоги про здійснення виплати.

З наведеного вбачається, що Товариство все одно повинно здійснити виплату учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства.

Враховуючи, що для вирішення спору необхідно встановити, яка дійсна (ринкова) вартість майна відповідача станом на дату виключення ОСОБА_1 із товариства та станом на найближчу звітну дату, та для цього необхідні спеціальні знання, слід було б призначити судову експертизу, однак, суд вважає за недоцільне це робити з огляду на наступне.

Відповідачем у справі було заявлено застосування позовної давності до вимог позивача.

Стосовно застосування позовної давності до вимог, які є предметом розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Статтями 256-257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 5 статті 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, враховуючи, що датою виключення позивача зі складу учасників Товариства є 24.10.2008, а останнім днем визначеного ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" 12-місячного строку для виплати вартості частки учасника товариства, якого виключено, є 24.10.2009, то позовна давність по вимозі щодо сплати вартості такої частки спливає 24.10.2012.

Позивач просить у своїх поясненнях від 15.09.2017 визнати поважними причини пропуску позовної давності. З цього приводу суд зазначає наступне.

Посилання позивача на те, що про її виключення зі складу учасників Товариства вона дізналась тільки у 2017 році з матеріалів кримінальної справи, судом оцінюються критично, оскільки до матеріалів справи відповідачем було надано копію скарги, яка підписана ОСОБА_1П та ОСОБА_2, де міститься речення: «ОСОБА_3 з умислом з метою наживи в період приватизації Орендного підприємства КП «Сєвєродончанка», незаконно вивела з товариства членів товариства: …..мене - ОСОБА_1 та інших….» (т. 2, а.с. 155-156). Вказана скарга датована 28.04.2011.

Згідно зі статтею 89 Цивільного кодексу України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Підстави для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи встановлюються законом. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав, ніж встановлені законом, не допускається.

Відмова у державній реєстрації, а також зволікання з її проведенням можуть бути оскаржені до суду.

До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру, який було зроблено судом станом на 01.01.2009 позивачка - ОСОБА_1 у складі засновників Товариства вже не значилась.

Вказаний реєстр є загально доступним, загальні запити до реєстру є безкоштовними. Виходячи з даних Єдиного державного реєстру позивачка мала змогу вже з 01.01.2009 дізнатись про виключення її зі складу учасників товариства.

Крім того, суд звертає увагу, що перебуваючи, на думку позивачки, членом товариства, вона жодного разу не зверталась до Товариства з питаннями щодо розподілу прибутку протягом 9 років, не цікавилась щодо неповідомлення її про загальні збори учасників Товариства, які відповідно до відомостей Статуту, повинні проводитись не рідше два рази на рік.

Посилання позивачки на довготривалу хворобу чоловіка, яка унеможливила подання позову протягом 2008-2017 років судом оцінюються критично з огляду на все вищезазначене. Суд також бере до уваги можливість ОСОБА_1 готувати численні скарги до правоохоронних органів протягом зазначеного періоду часу, які були надані до матеріалів справи, та відхиляє доводи щодо неможливості з об'єктивних причин подання відповідного позову до суду.

Отже, з наведеного суд робить висновок про відсутність обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску ОСОБА_1 позовної давності поважними.

Посилання позивача на переривання позовної давності, згідно зі ст. 264 ЦК України, шляхом вчинення відповідачем дій щодо урахування кредиторської заборгованості щодо виплат учасникам Товариства, в тому числі і ОСОБА_1 станом на 2009 рік, сплату грошових переказів позивачу та списання кредиторської заборгованості у 2014 році, є безпідставними з огляду на таке.

Включення вартості частки майна ОСОБА_1 у статутному фонді Товариства до фінансового звіту 2009 року жодним чином не впливає на перебіг позовної давності, оскільки це стосується віднесення суми вартості часток вибулих учасників товариства до кредиторської заборгованості, тобто ведення бухгалтерського обліку.

Списання кредиторської заборгованості 23.12.2013 згідно рішення загальних зборів Товариства, оформленого протоколом (т.2, а.с.78-81) також не перериває позовну давність, оскільки, по-перше, вона сплинула 24.10.2012, а тому не можна перервати позовну давність, що сплинула; по-друге, таке списання і відбулось у зв'язку зі спливом позовної давності, про що відображено у пункті 1 вказаного рішення.

Згідно частин 3-4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності позивачем майже на 5 років та відсутністю підстав для його поновлення.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Hішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 02.10.2017.

Суддя О.С. Фонова