РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017Справа №910/11269/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інекс Буд»

про стягнення заборгованості в розмірі 73 061,98 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Дзюба Я.С., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інекс Буд» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 73 061,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору поставки № 01-09/16 від 01.09.2016 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 73 061,98 грн. з урахуванням основного боргу за поставлений товар, та штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11269/17, розгляд справи призначено на 31.07.2017.

Представник позивача у судове засідання 31.07.2017 з'явився та подав заяву про відсутність аналогічного спору, представник відповідача не з'явився.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, а також у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 про порушення провадження у справі № 910/11269/17, розгляд справи було відкладено на 11.09.2017.

Представники сторін у судове засідання 11.09.2017 з'явились, представник відповідача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Також, представники сторін подали клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене клопотання та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд його задовольнив та продовжив строк вирішення спору у справі №910/11269/17 на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 11.09.2017 судом було оголошено перерву до 25.09.2017.

У судове засідання 25.09.2017 представник позивача з'явився та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши у судовому засіданні 25.09.2017 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Так, відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

Відтак, оскільки зменшення розміру позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є заборгованість у розмірі 39 999,99 грн. та штраф в розмірі 6 641,99 грн.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав з у рахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 25.09.2017 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом судового засідання від 11.09.2017 та розпискою про оголошення перерви від 11.09.2017, відповідно до якої, представник відповідача присутній у судовому засіданні 11.09.2017 повідомлений, про те, що наступне судове засідання відбудеться 25.09.2017 об 10:05 год.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.09.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інекс Буд» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 01-09/16 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити покупцеві продукцію/товар, а покупець зобов'язується, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити зазначений товар.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, асортимент, одиниці виміру, ціна, кількість кожної окремої партії товару на строк поставки визначаються у видаткових накладних (специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що товар, що є предметом даного Договору, передається партіями. Кількість та ціна товару кожної партії, а також його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються видатковими накладними (специфікаціями) постачальника, які є невід'ємними частинами Договору.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Договору ціна товару, в т.ч. ПДВ визначаються у видаткових накладних (специфікаціях), які видаються на кожну окрему партію товару. Загальна ціна Договору складається із загальної вартості товару, поставленого по видаткових накладних (специфікаціях), протягом дії Договору.

За умовами пункту 3.3 Договору оплата товару за цим Договором здійснюється наступним чином:

- 50 % вартості товару покупець оплачує шляхом внесення попередньої оплати постачальнику;

- остаточний розрахунок за товар покупець повинен зробити на протязі 14-ти календарних днів з моменту поставки товару.

Спосіб оплати - безготівкове перерахування коштів на рахунок постачальника (п. 3.4 Договору).

У відповідності до п. 3.5 Договору постачальник веде один зведений рахунок по всіх оплатах згідно цього Договору. При наявності передоплати по одному рахунку та заборгованості за іншими рахунками (видатковими накладними), покупець погоджується на першочергове зарахування платежу у рахунок погашення заборгованості незалежно від тексту платежу в платіжному дорученні. Усі видаткові накладні (специфікації), підписані сторонами, починаючи з дати укладення даного Договору і до закінчення строку його дії, є невід'ємною частинами, навіть якщо у них не міститься посилання на цей Договір.

Згідно з п. 4.1 Договору постачальник зобов'язаний передати покупцю товар в асортименті, за визначеною сторонами ціною, відповідної якості, в кількості та в строки, обумовлені положеннями даного Договору, видатковими накладними (специфікаціями).

Відповідно до пункту 4.2 Договору покупець зобов'язаний, зокрема прийняти товар за кількістю (вагою) та асортиментом, зазначеними у видаткових накладних (специфікаціях) та оплатити товар у розмірі та терміни, встановлені цим Договором (видатковими накладними та/або специфікаціями).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що товар постачається за рахунок ТОВ «Інекс Буд» на адресу покупця в строк, погоджений сторонами у видаткових накладних (специфікаціях). Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної постачальника, за якою відбулась передача товару покупцю.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016. У будь-якому випадку Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.1 Договору).

У пункті 7.5 Договору, сторонами погоджено, що якщо за 30 днів до закінчення строку Договору жодна сторона не заявить письмово про намір розірвати Договір, він вважається пролонгованим ще на один календарний рік на тих самих умовах. Така пролонгація строку здійснюється постійно, при закінченні строку дії Договору та відсутності заяви про його розірвання, необмежену кількість разів.

Як зазначає позивач, у період з 07 по 14 вересня 2016 ТОВ «Аспект-31» здійснило поставку ТОВ «Інекс Буд» товару на загальну суму 151 161,33 грн., що підтверджується видатковими накладними № 72 від 07.09.2016 на суму 49 200,48 грн., № 72/1 від 08.09.2016 на суму 22 960,22 грн., № 120 від 12.09.2016 на суму 7 800 грн., № 72/2 від 12.09.2016 на суму 64 780,63 грн. та № 156 від 14.09.2016 на суму 6 420 грн.

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату поставленого товару своєчасно та в повному обсязі не здійснив, в зв'язку з чим за ним, утворилася заборгованість, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в розмірі 39 999,99 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем було здійснено поставку відповідачу товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних № 72 від 07.09.2016 на суму 49 200,48 грн., № 72/1 від 08.09.2016 на суму 22 960,22 грн., № 120 від 12.09.2016 на суму 7 800 грн., № 72/2 від 12.09.2016 на суму 64 780,63 грн. та № 156 від 14.09.2016 на суму 6 420 грн., які підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару.

Надалі, відповідачем було здійснено часткові розрахунки з позивачем, а саме сплачено 84 741,34 грн.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інекс Буд» товар за Договором на загальну суму 151 161,33 грн., в свою чергу, ТОВ «Інекс Буд» з порушенням строків оплати, погоджених сторонами у п. 3.3 Договору, здійснило часткову оплату на суму 84 741,43 грн., в зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 66 419,99 грн.

В процесі розгляду справи, відповідачем також здійснено часткові розрахунки за отриманий за Договором товар, а саме 28.08.2017 - 6 420 грн. та 14.09.2017 - 20 000 грн. в зв'язку з чим, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої, заборгованість відповідача складає 39 999,99 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 39 999,99 грн.

Позивач також просить суд стягнути з штраф в розмірі 6 641,99 грн.

За умовами пункту 6.2 Договору за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

В свою чергу, оскільки відповідач прострочив оплату вартості товару на суму 66 419,99 грн., дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми штрафу, суд встановив, що він є арифметично вірним, а відтак з відповідача підлягає стягненню 6 641,99 грн. штрафу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про своєчасність виконання останнім грошового зобов'язання за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інекс Буд» (04050, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77; ідентифікаційний код: 39173612) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» (04074, м. Київ, вулиця Новозабарська, будинок 21-А; ідентифікаційний код: 33937710) заборгованість в розмірі 39 999 (тридцять дев'ять дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 99 коп., штраф в розмірі 6 614 (шість тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.09.2017.

Суддя О.А. Грєхова