ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р.Справа № 915/251/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Принцевської Н.М., Діброви Г.І.

секретар судового засідання Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Барен

на рішення господарського суду Миколаївської області від 14.06.2017р.

у справі № 915/251/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Барен

про стягнення 98573,80 грн. боргу за активну електроенергію по акту про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016, нараховану згідно з рішенням комісії, оформлене протоколом №1262 від 28.12.2016,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 98573,80 грн. за активну електроенергію по акту про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016, нараховану згідно з рішенням комісії, оформленим протоколом №1262 від 28.12.2016.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.06.2017р. у справі №915/251/17 (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барен» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» 98573,80 грн. боргу за активну електроенергію по Акту про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016, нарахованого згідно з рішенням комісії, оформлене Протоколом №1262 від 28.12.2016 та 1600,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача на те, що позивачем здійснено невірний розрахунок за Актом про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016, на підставі неналежних вихідних даних, що призвело до значного завищення суми боргу, судом відхилені, оскільки, рішення комісії зафіксоване у Протоколі №1262 від 28.12.2016, складовою якого є розрахунок недорахованої електричної енергії, у встановленому діючим законодавством порядку не скасований.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Барен звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає , що суд невірно застосував п.п.2.5., 2.6, 2.7 ОСОБА_1 (постанова НКРЕ від 04.05.2006 р. №562) на підставі неналежних даних, що призвело до значного завищення суми боргу, позивачем невірно застосовано коефіцієнти, тривалість роботи обладнання, що призвело до невірного розрахунку заборгованості відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає її безпідставною.

28.09.2017 року до суду надійшла заява ПАТ «Миколаївобленерго» про припинення апеляційного провадження, в якій повідомлено про те, що між сторонами досягнуто згоди на взаємовигідних умовах та укладено мирову угоду, а також заява ТОВ «Барен» про укладення мирової угоди, в якій повідомлено, що відповідач сплатив на рахунок позивача за взаємною згодою 33 096,88 грн., та також міститься клопотання про припинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.03.2010 між сторонами було укладено Договір про постачання електричної енергії №44/6158 (надалі Договір №44/6158) з додатками (а.с.7-12), згідно якого постачальник (позивач у справі) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 20 кВт, а споживач (відповідач у справі) оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії по кожному обєкту споживача визначається Додатком №8 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін». Приєднана потужність у точках підключення становить 20 кВт. (п.1 Договору №44/6158).

У відповідності до п.9.4 Договору №44/6158, договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Додатком 2 до Договору №44/6158 (а.с.12) встановлено перелік обєктів споживача, які зобовязаний обслуговувати постачальник, зокрема, нежитлове приміщення - овочесховище за адресою: вул. Ліскова, 3.

06.10.2016 позивачем було складено Акт технічної перевірки №3/030488, яким встановлено, що проведено зчитування бази даних приладу обліку, виявлена врізка в кабель живлення. Складено акт про порушення ПКЕЕ.

Також актом визначено, що електроустановка не відповідає вимогам ПУЕ. Усунути порушення не має можливості. Згідно п.7.6 ПКЕЕ електроенергія відключена повністю. Представник ТОВ «Барен» ОСОБА_4 (директор) з даним актом ознайомлений, один примірник отримав, про що свідчить його підпис на акті (а.с.13).

06.10.2016 позивачем також було складено Акти про порушення №М6241 та №М6011, а також Акт про пломбування та встановлення індикаторів №3/030985.

09.12.2016 по факту виявленого порушення представниками ПАТ «Миколаївобленерго» ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у присутності директора ТОВ «Барен» ОСОБА_4, у відповідності до п.6.41 ПКЕЕ, було складено Акт про порушення №D9971 від 09.12.2016 про порушення п.7.6 ПКЕЕ (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку) (а.с.14). Від підпису акту та його отримання представник споживача відмовився, про що зазначено в акті. При проведенні перевірки проводилась фото-, відеофіксація, жодних зауважень та пояснень представником споживача до акту не було.

09.12.2016 представниками ПАТ «Миколаївобленерго» надано пояснення до акту порушення №D9971, в яких зазначено, що при обстеженні ТОВ «Барен» №44/6158, встановлено: споживач самовільно, безобліково підключив електроустановку до електричної мережі енергопостачальника. Прилад обліку знятий раніше при складанні акту про порушення.

Згідно п.6.42 ПКЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов'язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії. У разі звернення споживача до суду щодо оскарження рішення комісії споживач впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу повідомляє про це постачальника електричної енергії (до прийняття постачальником електричної енергії рішення про обмеження або відключення електропостачання) та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. У разі неотримання постачальником електричної енергії ухвали про відкриття провадження у справі впродовж 20 робочих днів з дня реєстрації позовної заяви канцелярією суду постачальник електричної енергії може звернутись до суду щодо встановлення факту порушення провадження у справі. На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил обмеження та відключення електропостачання такого споживача, пов'язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється.

Повідомленням №99/04-13 відповідача було запрошено на засідання комісії по розгляду Акту про порушення №D9971 від 09.12.2016 на 28.12.2016, яке було надіслане на юридичну адресу відповідача (а.с.16).

28.12.2016 на засіданні комісії ПАТ «Миколаївобленерго» у присутності уповноваженого представника споживача ТОВ «Барен». Згідно з п.6.42 ПКЕЕ під час розгляду акту комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ. Відповідно до п.2.1.5 «ОСОБА_1 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (надалі - ОСОБА_1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656 із змінами згідно Постанови НКРЕ від 14.10.2010 №1338, було визначено обсяг недоврахованої електричної енергії та сума збитків, завданих споживачем по вищевказаному акту.

Рішенням комісії занесеним в Протокол №1262 від 28.12.2016, визначені обсяг та вартість донарахованої внаслідок самовільного підключення активної електричної енергії. Згідно розрахунку ПАТ «Миколаївобленерго», нарахований по Акту про порушення ПКЕЕ №D9971 обсяг не облікованої споживачем електричної енергії за період з 06.10.2016 по 09.12.2016 склав 41700 кВт.год на суму 98573,80 грн. (а.с.18).

У звязку з тим, що представник споживача відмовився від отримання протоколу засідання та супутніх документів, на юридичну адресу відповідача поштовою кореспонденцією були надіслані Протокол №1262 від 28.12.2016, рахунок №44/6158 від 28.12.2016 та розрахунок за актом про порушення ПКЕЕ ПАТ «Миколаївобленерго», що підтверджується описом від 02.02.2017 та фіскальним чеком №2314 від 02.02.2017 (а.с.17-19).

Протокол комісії №1262 від 28.12.2016 з розрахунком обсягу та вартості донарахованої внаслідок самовільного підключення активної електричної енергії за Актом про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016 відповідачем не оскаржувався. Рахунок на сплату боргу не сплачений.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду.

Разом з тим, судова колегія не може погодитись з висновками суду першої інстанції про дотримання позивачем вимог п.п.2.5, 2.6, 2.7 ОСОБА_1 при нарахуванні обсягу та вартості донарахованої активної електричної енергії.

Як вбачається з розрахунку за актом про порушення ПКЕЕ ПАТ «Миколаївобленерго» (протокол від 27.12.2016) (т.1 а.с.18), Kв. визначено позивачем у розмірі 0,75 з посиланням на графу 5 Акту про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016, в якій представниками енергопостачальної організації зазначено, що паспортні данні на електрообладнання не надано, споживач за власним рішенням відмовився ввімкнути всі наявні струмоприймачі для визначення максимальної потужності. Отже сторони не досягли згоди щодо застосування Kв. - 0,5.

Відповідно до п.2.5 ОСОБА_1 за умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв=0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв=0,75.

Разом з тим, у Акті про порушення ПКЕЕ №D9971 від 09.12.2016 зафіксовано неможливість визначити перелік струмоприймачів наявний на території споживача, а саме «споживач за власним рішенням відмовився ввімкнути всі наявні струмоприймачі для визначення максимальної потужності».

Однак, матеріали справи не містять доказів саме недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про правомірність застосування позивачем Kв. - 0,75.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ОСОБА_1 встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 п. 2.1 цієї ОСОБА_1, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) визначається за формулою Wдоб = P?tдоб?Kв,

де: P - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення Правил струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення Правил струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення Правил, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі договору;

Kв (Kв.i) - коефіцієнт використання струмоприймачів (додаток 1).

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,75.

Судовою колегією встановлено, що відповідно додатку №2 до договору №44/6158 від 24.03.2010 року «Перелік обєктів споживача» визначено, що на обєкті споживача «Овочесховище» встановлений режим роботи з 7.00 до 23.00, з 23.00 до 7.00.

Однак, для правильного розрахунку вартості недооблікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил, енергопостачальній організації необхідно було встановити тривалість роботи обладнання протягом доби, а не тривалість роботи підприємства, а потім, згідно з п. 2.5 ОСОБА_1 врахувати, що договірна тривалість роботи обладнання застосовується при інших режимах роботи, тобто договірна тривалість роботи обладнання не поширюється при однозмінній, двозмінній та тризмінній роботі споживача.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 16.03.2016 року у справі №915/337/14.

Отже, у даному випадку позивач здійснив розрахунок оперативно-господарської санкції без врахування вимог п 2.5 ОСОБА_1, у звязку з чим такий розрахунок є необґрунтованим.

За таких обставин, судове рішення господарського суду Миколаївської області підлягає скасуванню.

Крім того, як вже зазначалось вище, до апеляційного суду 28.09.2017 року надійшли заяви від позивача та відповідача про затвердження мирової угоди, згідно яких повідомлено, що сторонами досягнуто домовленості щодо предмету позовних вимог, та укладено мирову угоду, яку сторони просять затвердити суд.

Згідно ст.121 ГПК України, мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до статті 78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Порядок затвердження судом мирової угоди визначено, зокрема, пунктом 3.19 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Пунктом 3.19 постанови визначено, що одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Суддя має роз'яснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі.

В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв'язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов.

Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Зі змісту мирової угоди, укладеної між сторонами, вбачається наступне.

ОСОБА_12

„25" вересня 2017 року м. Миколаїв

Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (надалі - Позивач, ПАТ "Миколаївобленерго") в особі Генерального директора ОСОБА_13, що діє на підставі Статуту, одного боку і Товариство з обмеженою відповідальністю "Барен" (надалі - Відповідач, ТОВ "Барен") в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту з іншого боку, які є сторонами у справі № 915/251/17 за позовом ПАТ "Миколаївобленерго" до ТОВ "Барен" про стягнення 98573,80 (дев'яносто вісім тисяч п'ятсот сімдесят три гривні 80 копійок), керуючись ст. 78 Господарського процесуального кодексу України уклали мирову угоду у справі № 915/251/17 про наступне.

1. ТОВ "Барен" зобов'язується сплатити на рахунок ПАТ "Миколаївобленерго" (р/р № 53 в МОУ АТ "Ощадбанк", МФО 326461, код 24789699) 33 096,88 (тридцять три тисячі дев'яносто шість гривень 88 копійок) згідно протоколу № 1262 від 28.12.2016 року протягом доби з моменту укладання даної ОСОБА_12 угоди;

2. ТОВ "Барен" зобов'язується сплатити на рахунок ПАТ "Миколаївобленерго" (р/р № 8001 у МФ КБ "Приватбанк", МФО 326610, код 24789699) 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень) судового збору за подачу ПАТ "Миколаївобленерго" позову до Господарського суду Миколаївської області у справі №915/251/17;

3. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується прийняти оплату від ТОВ "Барен" в розмірі 33 096,88 (тридцять три тисячі дев'яносто шість гривень 88 копійок) та 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень).

4. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується в подальшому не вимагати від ТОВ "Барен" будь-яких інших оплат за Протоколом № 1262 від 28.12.2016 року та/або будь-яких інших оплат у зв'язку з розглядом судами справи №915/251/17.

5. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується звернутися до Одеського апеляційного господарського суду з повідомленням про досягнення згоди щодо мирного урегулювання спору у справі № 915/251/17.

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» 54017, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛ. ГРОМАДЯНСЬКА, будинок 40 Ідентифікаційний код 23399393 р/р № 62 в МОУ АТ "Ощадбанк", МФО 326461 від позивача директор (підпис) ОСОБА_13ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАРЕН» 54055, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛИЦЯ 2 СЛОБІДСЬКА, будинок 103-А Ідентифікаційний код 30333732 р/р № 9898 в Миколаївське РУ "Приватбанк" м. Миколаїв, МФО 326610 від відповідача директор (підпис) ОСОБА_4

Дослідивши зміст мирової угоди, судова колегія доходить висновку про те, що вона не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, стосується виключно предмету спору, прав і обов'язків сторін щодо предмета позову, а тому може бути затверджена судовою колегією в рамках даної справи.

Відповідно до п.7 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

За таких обставин, підсумовуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення господарського суду Миколаївської області від 14.06.2017р. у справі № 915/251/17, затвердження мирової угоди на умовах, що підписані між сторонами, та у звязку з цим, припинення провадження у справі згідно п.7 ст.80 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 78, п.7 ст.80, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Барен задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 14.06.2017р. у справі №915/251/17 скасувати.

Затвердити по справі мирову угоду, наступного змісту :

ОСОБА_12

„25" вересня 2017 року м. Миколаїв

Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (надалі - Позивач, ПАТ "Миколаївобленерго") в особі Генерального директора ОСОБА_13, що діє на підставі Статуту, одного боку і Товариство з обмеженою відповідальністю "Барен" (надалі - Відповідач, ТОВ "Барен") в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту з іншого боку, які є сторонами у справі № 915/251/17 за позовом ПАТ "Миколаївобленерго" до ТОВ "Барен" про стягнення 98573,80 (дев'яносто вісім тисяч п'ятсот сімдесят три гривні 80 копійок), керуючись ст. 78 Господарського процесуального кодексу України уклали мирову угоду у справі № 915/251/17 про наступне.

1. ТОВ "Барен" зобов'язується сплатити на рахунок ПАТ "Миколаївобленерго" (р/р № 53 в МОУ АТ "Ощадбанк", МФО 326461, код 24789699) 33 096,88 (тридцять три тисячі дев'яносто шість гривень 88 копійок) згідно протоколу № 1262 від 28.12.2016 року протягом доби з моменту укладання даної ОСОБА_12 угоди;

2. ТОВ "Барен" зобов'язується сплатити на рахунок ПАТ "Миколаївобленерго" (р/р № 8001 у МФ КБ "Приватбанк", МФО 326610, код 24789699) 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень) судового збору за подачу ПАТ "Миколаївобленерго" позову до Господарського суду Миколаївської області у справі №915/251/17;

3. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується прийняти оплату від ТОВ "Барен" в розмірі 33 096,88 (тридцять три тисячі дев'яносто шість гривень 88 копійок) та 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень).

4. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується в подальшому не вимагати від ТОВ "Барен" будь-яких інших оплат за Протоколом № 1262 від 28.12.2016 року та/або будь-яких інших оплат у зв'язку з розглядом судами справи №915/251/17.

5. ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується звернутися до Одеського апеляційного господарського суду з повідомленням про досягнення згоди щодо мирного урегулювання спору у справі № 915/251/17.

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» 54017, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛ. ГРОМАДЯНСЬКА, будинок 40 Ідентифікаційний код 23399393 р/р № 62 в МОУ АТ "Ощадбанк", МФО 326461 від позивача директор (підпис) ОСОБА_13ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАРЕН» 54055, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛИЦЯ 2 СЛОБІДСЬКА, будинок 103-А Ідентифікаційний код 30333732 р/р № 9898 в Миколаївське РУ "Приватбанк" м. Миколаїв, МФО 326610 від відповідача директор (підпис) ОСОБА_4
Припинити провадження у справі №915/251/17.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 02.10.2017 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська