ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 911/1904/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт»

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БІ-2-БІ ЛІЗИНГ»

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ПРІМУМ»

про вчинення певних дій

Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №25 від 23.03.2017);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВН СПРАВИ:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/1904/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» (далі позивач) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БІ-2-БІ ЛІЗИНГ», за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ПРІМУМ» (далі третя особа) про вчинення певних дій.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2017 року порушено провадження у справі №911/1904/17 та призначено її до розгляду на 03.08.2017 року.

28 липня 2017 року до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення №41/04-1432 від 27.07.2017 року (вх. №15038/17).

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.08.2017 року продовжено строк вирішення спору у справі №911/1904/17 на пятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 07.09.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 07.09.2017 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

У судове засідання 07.09.2017 року представники відповідача та третьої особи, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 03.08.2017 року не виконали.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та обєктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» (далі іпотекодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БІ-2-БІ ЛІЗИНГ» (далі - іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 4315. Відповідно до п. 1.1 якого Договір забезпечує виконання Іпотекодавцем перед Іпотекодержателем, а саме:

1.1.1. зобовязання Іпотекодавця як аваліста перед Іпотекодержателем, що є вексельним кредитором, за простим векселем серія АА № 2136305 (надалі - Вексель), виданим ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Прімум» (надалі - Векселедавець, третя особа) Іпотекодержателю, дата видачі векселя 01.04.2013 року, зі строком платежу (згідно угоди про внесення змін до тексту векселя) 01 жовтня 2014 року а саме: відповідати перед Іпотекодержателем солідарно з Векселедавцем за оплату суми векселя в розмірі 1 418 536,06 (Один мільйон чотириста вісімнадцять тисяч пятсот тридцять шість гривень 06 коп.) в строк до 01 жовтня 2014 року (надалі - Зобовязання 1).

Пунктом 1.1.2. договору, зобовязання Іпотекодавця щодо здійснення оплати за Договором № 20-12 від 20 грудня 2013 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, щодо відступлення права власності та усіх прав і обовязків за Договором фінансового лізингу № 2 від 01 серпня 2012 року (додаткова угода № 1 від 18.03.2013 року № 2 від 01.04.2013 року, № 3 від 11.11.2013 року), згідно графіку, встановленому вказаним договором № 20-12 від 20 грудня 2013 року, у загальному розмірі 2 000 000,00 грн (Два мільйони гривень 00 копійок) з наступними строками погашення:

500 000,00 (пятсот тисяч) гривень Іпотекодавець сплачує в строк до « 25» грудня 2013 року;

750 000,00 (сімсот пятдесят тисяч) гривень Іпотекодавець сплачує в строк до « 31» січня 2014 року.

700 000,00 (сімсот тисяч) гривень Іпотекодавець сплачує в строк до « 15» лютого 2014 року.

50 000,00 (пятдесят тисяч) гривень Іпотекодавець сплачує в строк до « 01» березня 2014 року, (надалі - Зобовязання 2).

Згідно п. 1.3. договору, в забезбечення виконання зобов'язань іпотекодавця, вказаних у п. 1.1. цього договору, потекодавець на умовах, передбачених договором, передає в заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно (далі предмет іпотеки).

Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору цей Договір діє до повного виконання зобовязань Іпотекодавцем за Зобовязанням 1 та Зобовязанням 2 або до припинення права іпотеки у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством.

Відповідно до п. 7.10 Іпотечного договору 20.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв'язку з посвідченням Іпотечного договору, накладено заборону відчуження предмету іпотеки до припинення дії договору іпотеки. Вказана заборона зареєстрована у реєстрі за № 4315.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» виступило іпотекодавцем за договором іпотеки від 20.12.2013 року, що забезпечував виконання лізингоодержувача (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ПРІМУМ») зобов'язання за договором № 20-12 від 20.12.2013 року та векселем серія АА 2136305 від 01.04.2013 року, укладеним між відповідачем та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ПРІМУМ» на загальну суму 3560630,30 грн.

Позивач зазначає, що ним виконано вимоги за договором від 20.12.2013 року в частині погашення заборгованості за договором № 20-12 від 20.12.2013 року та векселем серія АА 2136305 від 01.04.2013 року на суму 3560630,30 грн, що підтверджується виписками/особового рахунку від 26.12.2013 року по 05.03.2014 року та 24.11.2014 року по 31.12.2014 року (копії виписок наявні в матеріалах справи).

12 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача з листом № 41/07-445, яким повідомив, що основне зобовязання за договором іпотеки від 20.12.2013 року виконано, а тому просив відповідача у строк до 21.04.2017 (включно) письмово звернутися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки, а саме:

комплексу будівель і споруд мясопереробного комбінату, що розташований за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Перемога, вул. Жовтнева, 52;

земельної ділянки площею 0,74 га, кадастровий номер :16:076:0761, що розташована за адресою: Київська область, Баришівський район, Перемозька с/рада;

земельної ділянки площею 1,2579 га, кадастровий номер :16:076:0760, що розташована за адресою: Київська область, Баришівський район, Перемозька с/рада. (копія листа з доказами відправки наявні у матеріалах справи)

Відповідне звернення позивача до відповідача залишено без відповіді. Доказів звернення відповідача із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки не надано.

З підстав вищевикладених, позивач вважає, що зобов'язання за іпотечним договором від 20.12.2013 року є припиненим, всі обтяження на майно, яке передано в заставу на умовах п. 1.3. даного договору мають бути скасованими.

Оцінюючи подані докази, що ґрунтуються на обєктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Судом встановлено, що позивач виконав зобовязання в частині погашення заборгованості за договором № 20-12 від 20.12.2013 року та векселем серія АА 2136305 від 01.04.2013 року на суму 3560630,30 грн, покладені на нього за договором іпотеки від 20.12.2013 року відповідно до пунктів 1.1.1. та 1.1.2. договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання; є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 1 ст. 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобовязання.

Тобто, право іпотеки припиняється в разі припинення основного зобов'язання, зокрема, на підставі його виконання.

Відносини, що регулюють застави та іпотеки, дають підстави для висновку про те, що у разі припинення дії договору іпотеки - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, враховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України , ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", суд встановив, що застава чи іпотека припиняються у разі припинення основного зобов'язання.

Таким чином, суд встановив, що іпотечний договір від 20.12.2013 року укладений між позивачем та відповідачем, як вид застави припинив свою дію після виконання позивачем основного зобов'язання за договором.

Стосовно заявленої позовної вимоги про скасування заборони відчуження нерухомого майна суд зазначає наступне:

Частиною 2 статті 593 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до п.п. 5.1. п. 5. Глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 96/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду.

Процедура реєстрації іпотеки та обтяжень нерухомого майна регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок) державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно

Згідно з п.п. 63, 73 Порядку під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є, зокрема, особа, в інтересах якої припинено іпотеку.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Отже, згідно вказаного Закону заява про припинення обтяження на предмет іпотеки подається обтяжувачем за певних умов, а саме - самостійно протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до пункту 7.3. договору, договір іпотеки припинив свою дію після погашення позивачем заборгованості за договором іпотеки від 02.12.2014 року. Доказом погашення заборгованості є виписка/особового рахунку.

В матеріалах справи міститься лист № 41/07-445 від 12 квітня 2017 року позивача яким він звертався до відповідача з проханням у строк до 21.04.2017 року (включно) письмово звернутися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки у звязку з повним виконанням зобовязань за договором іпотеки від 20.12.2013 року.

Відповідний лист № 41/07-445 від 12 квітня 2017 року залишено без відповіді.

Докази, що відповідачем вчинені дії щодо звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки у звязку з повним виконанням зобовязань за договором іпотеки від 20.12.2013 року в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з урахуванням викладеного, заявлена позивачем вимога про скасування заборони відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку на підставі іпотечного договору від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 4315, підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як встановлено судом, відповідач та третя особа не скористались наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України правами, у судові засідання не зявились, про дату і місце проведення, були повідомлені належним чином, жодного доказу на спростування доводів позивача щодо невиконання ним зобовязань за договором або відсутності правових підстав для їх виконання суду не надали.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Припинити іпотеку, встановлену на підставі іпотечного договору від 20.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БІ-2-БІ ЛІЗИНГ» (03148, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖМЕРИНСЬКА, будинок 11, код 36114140) та Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» (04071, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗДВИЖЕНСЬКА, будинок 58, код 19361746).

3. Скасувати заборону відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку на підставі Іпотечного договору від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 4315, а саме:

- комплекс будівель і споруд мясопереробного комбінату, що розташований за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Перемога, вул. Жовтнева, 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00;

- земельна ділянка площею 0,74 га, кадастровий номер :16:076:0761, що розташована за адресою: Київська область, Баришівський район, Перемозька с/рада, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 02;

- земельна ділянка площею 1,2579 га, кадастровий номер :16:076:0760, що розташована за адресою: Київська область, Баришівський район, Перемозька с/рада, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 02.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БІ-2-БІ ЛІЗИНГ» (03148, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖМЕРИНСЬКА, будинок 11, код 36114140) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗДВИЖЕНСЬКА, будинок 58, код 19361746) судовий збір 3200 (три тисячі двісті гривень) 00 коп.

5. Копію рішення направити відповідачу та третій особі у справі № 911/1904/17.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.09.2017 року.

Суддя В.М. Антонова