ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р.Справа № 922/2314/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент земельних відносин Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс-сервіс", м. Харків
про розірвання договору та повернення земельної ділянки
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача -ОСОБА_1, за довіреністю від 15.09.2017 року;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент земельних відносин Харківської міської ради - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс-Сервіс" про розірвання договору оренди землі, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 10.04.2006 № 68, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ "Овіс-Сервіс" та зоборв`язання ТОВ "Овіс-Сервіс" повернути земельну ділянку, площею 0,5490 га по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.07.2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 31.07.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2017 року розгляд справи було відкладено на 21.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2017 року розгляд справи було відкладено на 11.09.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 11.09.2017 року представник позивача надав клопотання (вх. № 29169/17) про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.09.2017 року розгляд справи було відкладено на 18.09.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 15.09.2017 року представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи (вх. № 29915).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 18.09.2017 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх. № 30052), в якому проти позову заперечує, зазначає про те, що п. 8 договору, договір укладено строком на період будівництва до 01.12.2017 року, у зв`язку з чим просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.2017 року проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання 18.09.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка в протоколі судового засідання від 11.09.2017 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент земельних відносин Харківської міської ради в судове засідання 18.09.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштову повідомлення про вручення.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі рішення Харківської міської ради від 06.03.2006 № 51/06 між Харківською міською радою (позивач) та ТОВ «ОВІС-Сервіс» (відповідач) укладено договір оренди землі від 10.04.2006 № 68 площею 0,5490 га по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові для будівництва спортивно- оздоровчого комплексу з гостьовою автостоянкою до 01.12.2010 (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та її подальшої експлуатації до 31.01.2056.

Як зазначає позивач, обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка площею 0,5490 га по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові, яка надана ТОВ «ОВІС- Сервіс» для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу з гостьовою автостоянкою вільна від забудови та не використовується останнім.

Пунктом 8 вищевказаного договору встановлено строк на період будівництва до 01.12.2010 (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації), строк на період експлуатації до 31.01.2056.

Відповідно до пп. а) п. 31 вищезазначеного договору оренди землі, обовязком орендаря, зокрема, є те, що орендар повинен приступити до використання земельної ділянки по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові в строки, встановлені договором оренди землі, а саме до 01.12.2010.

Рішенням Харківської міської ради від 21.12.2016 № 457/16 ТОВ «ОВІС-Сервіс» продовжено строки будівництва спортивного-оздоровчого комплексу з гостьовою автостоянкою по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові до 31.12.2019, проте додаткової угоди до спірного договору оренди землі укладено не було.

Також позивач вказує на те, що виїздом на місцевість факту проведення будівельних робіт не встановлено, вищевказана земельна ділянка не огороджена та вільна від забудов.

Відповідно до п. 7 договору оренди землі у випадку нездачі об'єктів до експлуатації у встановленні у рішенні строки, а також неотримання дозволів на виконання будівельних робіт зазначене рішення втрачає чинність і договори оренди земельних ділянок підлягають розірванню у встановленому порядку.

Таким чином, позивач вказує на те, що у договорі встановлені умови передачі та використання орендованої земельної ділянки.

Оскільки, забудовник не розпочав та не закінчив будівництво на земельній ділянці територіальної громади міста Харкова у строки, визначені рішенням Харківської міської ради та умовами даного договору оренди (п. 8 Договору), вказана земельна ділянка за твердженням позивача може бути надана для забудови іншій особі.

У зв`язку з чим, на думку позивача, земельна ділянки за вказаною адресою використовуються ТОВ «ОВІС-Сервіс» з порушенням умов договору оренди землі від 10.04.2006 № 68.

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі від 10.04.2006 № 68, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ «ОВІС-Сервіс» .

Відповідач проти позову заперечує та вказує на те, що між сторонами було укладено додаткову угоду, пунктом 8 якої, було передбачено, що договір укладено строком на період будівництва до 01.12.2017 року, у зв`язку з чим підстави для звільнення та повернення земельної ділянки відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З аналізу наведеної норми вбачається, що до суду звертається особа за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів .

Згідно з ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Приписами ст.2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно пункту 38 договору, договір припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст.ст.11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку).

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтями 31, 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже виходячи з наведеної норми статті вбачається, що для дострокового розірвання договору оренди землі в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, вказані обставини мають істотно перешкоджати передбаченому договором використанню земельної ділянки.

До того ж, відповідно до п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин визначено, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України Про оренду землі у разі встановлення, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно - будівельною інспекцією. Разом з тим, підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Таким чином аналіз наведених норм діючого законодавства та умов договору свідчить, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором, а не той факт, що будівельні роботи не було завершено.

Отже посилання позивача на імперативність норм права, щодо розірвання договору оренди землі з підстав не здійснення будівельних робіт протягом деякого часу є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до зазначеної норми позивач повинен довести у чому полягає шкода, завдана органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В даному випадку позивачем не надано документального підтвердження порушень властивостей земельної ділянки чи завдання шкоди Харківській міській раді, у зв`язку з невчасною забудовою земельної ділянки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено додаткову угоду 21.04.2015 року до договору оренди землі, п. 8 якої було викладено в наступній редакції: "договір укладено строком: на період будівництва до 01.12.2017 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 31.01.2056 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом - повідомленням.".

Вищезазначена додаткова угода була зареєстрована 26.05.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявне рішення Харківської міської ради від 21.12.2016 року № 457/16, яким продовжено строки будівництва спортивно-оздорочного комплексу до 31.12.2019 року.

Таким чином сторонами було продовжено строки будівництва, у зв`язку з чим посилання позивача на те, що відповідачем порушено умови договору оренди землі щодо невикористання (не забудови) спірної земельної ділянки є безпідставними.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач не звертався до Харківської міської ради з метою укладення додаткової угоди до договору стосовно продовження строків будівництва, то суд зазначає, що рішенням Харківської міської ради від 21.12.2016 року № 457/16 не встановлено строку згідно якого відповідач має звернутись до позивача з проектом додаткової угоди.

Крім того суд зауважує, що додатковою угодою від 21.04.2015 року до договору оренди землі було продовжено строки будівництва до 01.12.2017 року, у зв`язку з чим на даний час ці строки відповідачем не пропущено.

Відповідно до приписів п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи те, що додатковою угодою від 21.04.2015 року до договору оренди землі було продовжено строки будівництва до 01.12.2017 року та приймаючи до уваги, що рішенням Харківської міської ради від 21.12.2016 року № 457/16 було продовжено строку для будівництва до 31.12.2019 року, та оскільки відповідним рішенням не встановлено строку згідно якого відповідач має звернутись до позивача з проектом додаткової угоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди землі від 10.04.2006 року №68 є безпідставними та необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про повернення відповідачем земельної ділянки площею 0,5490 га по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Тобто, повернення земельної ділянки є правовим наслідком розірвання договору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору оренди землі від 10.04.2006 року № 68, вимоги позивача про повернення відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,5490 га по вул. Клочківській, 98-А у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 96, 141, 142, 143, 144 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 14, 509, 526, 530, 627, 629, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст.44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 21.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

922/2314/17