ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.09.2017 Справа № 904/7209/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А", м. Дніпро

про стягнення 36788218,63 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 956-К-О від 05.01.2017, провідний юрисконсульт;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 21.07.2017, представник; ОСОБА_3, довіреність від 21.07.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А", в якому заявило вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 28311793,14 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2953863,75 грн, пені за несвоєчасність виконання зобовязань у сумі 4049395,74 грн та штрафу (фіксована частина і відсоток від суми встановленого у п. А.2 договору ліміту) у сумі 473160,00 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №DNHL, укладеного між сторонами 10.02.2009 року.

25.09.2017 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Воронько В.Д. від розгляду справи №904/7209/17, яку мотивовано наявністю, на думку відповідача, обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Воронько В.Д. при розгляді вказаної справи.

Такі доводи позивача ґрунтуються на тому, що суддею Воронько В.Д. під час розгляду справи не розглянуто жодного клопотання, заявленого відповідачем, окрім клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, а вирішення інших клопотань (про призначення експертизи, зупинення провадження по справі) відкладається до наступного судового засідання. Тобто, відповідач вважає, що суд навмисне порушує норми процесуального законодавства, оскільки не заінтересований в обєктивному розгляді справи, і неприйняттям рішень стосовно заявлених клопотань суд позбавляє заявника можливості оскаржити таке рішення. До того ж, на думку відповідача, той факт, що суддя уникає колегіального розгляду справи також дає підстави щодо сумнівів у його неупередженості.

Однак, позивачем зроблено хибні висновки щодо упередженості розгляду суддею господарського суду Дніпропетровської області Воронько В.Д. справи №904/7209/17, ігнорування прав відповідача, в тому числі щодо розгляду клопотань останнього про призначення експертизи, зупинення провадження по справі та призначення колегіального розгляду даної справи у складі трьох суддів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 10.08.2017 до суду подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, яке обґрунтовано необхідністю наявності спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій для повного та вичерпного зясування обставин, що мають істотне значення для справи, для підтвердження чи спростування висновків та розрахунків, обсягу документів, які підлягають дослідженню та аналізу їх даних. На вирішення експерта відповідачем запропоновано поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документами факт надання ПАТ "КБ Приват Банк" кредитних коштів у сумі 15000000 за кредитним договором №DNHL від 10.02.2009?

- Чи відповідає розрахунок позовних вимог ПАТ "КБ Приват Банк" до ТОВ "Хеопс А" умовам кредитного договору №DNHL від 10.02.2009, укладеного між ПАТ "КБ Приват Банк" та ТОВ "Хеопс А"?

- В якій сумі була сплачена ТОВ "Хеопс А" винагорода за користування кредитом ПАТ "КБ Приват Банк" відповідно до розділу 4 кредитного договору №DNHL від 10.02.2009, та чи відповідають вимогам чинного законодавства умови кредитного договору щодо такої винагороди?

- Чи відповідає розрахунок позовних вимог ПАТ "КБ ПриватБанк" до ТОВ "Хеопс А" по сплаті винагороди умовам п. 4.7 кредитного договору №DNHL від 10.02.2009, укладеного між ПАТ "КБ Приват Банк" та ТОВ "Хеопс А"?

- Які саме послуги ПАТ "КБ Приват Банк" за винагороду визначену п. 4.7 кредитного договору №DNHL від 10.02.2009 надавались ТОВ "Хеопс А"?

- У випадку невідповідності розрахунку позовних вимог ПАТ "КБ Приват Банк" до ТОВ "Хеопс А" по справі №904/7209/17 за умовами кредитного договору №DNHL від 10.02.2009, які були укладені між ПАТ "КБ ПриватБанк" та ТОВ "Хеопс А", яким належний розмір позовних вимог?

В подальшому, 04.09.2017 та 07.09.2017 відповідачем повторно були заявлені клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" передбачено, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Тому розгляд клопотань відповідача про призначення судово-економічної експертизи відкладався судом до наступних судових засідань, що було зумовлено необхідністю надання сторонам можливості подати додаткові докази, а суду - їх дослідити з метою визначення доцільності призначення експертного дослідження.

Детально перевіривши надані розрахунки та матеріали, вивчивши всі доводи сторін, суд дійшов висновку, що вирішення господарського спору у даній справі не потребує спеціальних знань, а матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору по суті. З огляду на що, господарський суд не вбачає підстав для призначення у справі судово-економічної експертизи та відмовляє в задоволенні поданого відповідачем клопотання.

Розглянувши клопотання відповідача від 07.09.2017 про розгляд справи №904/7209/17 колегіально у складі трьох суддів, суд зауважує на наступному.

Відповідно до ст. 4-6 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Отже, зі змісту статті 4-6 ГПК України вбачається, що призначення колегіального розгляду будь-якої справи є правом, а не обов'язком суду, на розгляді якого дана справа перебуває. І Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду призначати колегіальний розгляд справи лише з певним колом обставин, які на думку сторін свідчать про складність справи. Тобто, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про призначення колегіального розгляду справи, та зробити мотивований висновок щодо складності справи.

Термін розгляду справи тривав два з половиною місяці, за цей час судом були досліджені всі матеріали та обставини справи, що розглядається, і за результатами суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення розгляду справи у складі колегії суддів, оскільки це призвело б до продовження терміну розгляду справи без наявності підстав для цього.

Що ж до заявленого 21.09.2017 відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 79 ГПК України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Крім того, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; заміни однієї з сторін її правонаступником (ч. 2 ст. 79 ГПК України).

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі відповідач посилається на те, що 15.09.2017 ним до господарського суду м. Києва подано позов до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним договору від 05.02.2016 року про внесення змін №6 до кредитного договору №DNHL, на який посилається позивач в обґрунтування свого позову. Відповідач зазначає, що 18.09.2017 року за вказаним позовом господарським судом м. Києва було відкрито провадження у справі №910/15762/17 та призначено справу до розгляду на 11.10.2017.

Вказане клопотання судом відхилено, оскільки розгляд господарським судом м. Києва спору щодо недійсності договору №6 від 05.02.2016 року про внесення змін до кредитного договору №DNHL жодним чином не впливає на можливість вирішення цієї справи по суті.

Суд має всі процесуальні повноваження надати оцінку законності укладення сторонами договору №6 від 05.02.2016 року про внесення змін до кредитного договору №DNHL та прийняти відповідне рішення при розгляді справи № 904/7209/17.

Також суд звертає увагу відповідача на те, що вирішення питань, порушених ним у вищенаведених клопотаннях, відноситься до переліку дій судді по підготовці справи до розгляду, які визначені ст. 65 ГПК України. І вчинення цих дій передбачається лише у необхідних випадках, з метою правильного і своєчасного вирішення спору.

Крім того, твердження відповідача про те, що неприйняттям рішень стосовно заявлених ним клопотань суд позбавляє останнього можливості оскаржити таке рішення, також є безпідставними та необґрунтованими.

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п.8).

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, особливості реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення визначаються положеннями процесуального закону.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи приписи статей 4-6, 41, 79 та 106 Господарського процесуального кодексу України, вирішення питань, порушених у заявлених відповідачем клопотаннях, має наслідком вчинення процесуальних дій, які оформлюються ухвалами, що не оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Отже, відповідач не позбавлений права на включення заперечень на ці ухвали до апеляційної скарги на рішення суду.

Тож судом при розгляді даної справи не порушено жодної процесуальної дії, передбаченої Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 2 п. 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтвердженими належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Суд вважає, що обставини розгляду клопотань відповідача про призначення судово-економічної експертизи, зупинення провадження по справі та призначення колегіального розгляду справи, а також вчинення судом інших дій по забезпеченню правильного і своєчасного вирішення даного спору не свідчать про упередженість судді при розгляді справи №904/7209/17, а висновки до яких доходить заявник, аналізуючи викладені обставини, є лише його припущеннями.

Враховуючи викладене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді Воронько В.Д. при розгляді даної справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача про відвід судді Воронько В.Д. від розгляду справи №904/7209/17 .

Керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді Воронько В.Д. - відмовити.

Суддя ОСОБА_4