ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2017 Справа № 904/7698/17

За позовом Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартап Технолоджи", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів у розмірі 233 129,05грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 897 від 04.09.2017;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Імпульс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартап Технолоджи" (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 233 129,05 грн., з яких: сума попередньої оплати у розмірі 89 127,00 грн., 96 089,39 грн. штраф, 47 912,66 грн. сума процентів нарахованих за користування грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку Відповідач зобовязання за договором купівлі продажу товару №СТ02/000011 від 28.05.14 щодо поставки попередньо оплаченого товару.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, витребуваних судом доказів не подав.

Поштовий конверт з ухвалою суду, яка направлялася на адресу Відповідача, повернувся з поштовою відміткою "відсутня адреса одержувача". Враховуючи те, що згідно даних сайту Міністерства юстиції України Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) адреса Відповідача відповідає тій адресі, на яку направлялися процесуальні документи, суд дійшов висновку про належне повідомлення Відповідача про розгляд справи.

В судовому засіданні 21.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стартап Технолоджи" (Постачальник) та Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Імпульс" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу товару № СТ02/000011 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобовязується поставити і передати у власність (повне господарське відання) покупця товарно-матеріальні цінності у відповідності з умовами даного договору, а покупець зобовязується оплатити їх та прийняти на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору, загальна вартість товарно-матеріальних цінностей здійснюється по цінах, вказаних у специфікаціях, що складають невідємну частину даного договору.

Загальна сума даного договору визначається, як сумарна вартість товарно-матеріальних цінностей, вказаних у специфікаціях до договору, і на момент його укладення, складає 89 127,00 грн. в т.ч. ПДВ 14 854,50 грн., згідно специфікації №1. (пункт 2.3 договору).

Відповідно до п. 12.2 договору, даний договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до виконання сторонами всіх договірних зобовязань.

28.05.14 сторонами підписано специфікацію №1 до договору купівлі продажу товару №СТ02/000011 від 28.05.14, згідно з якою погоджено поставку товару блок обробки інформації в комплекті, у кількості 1 шт., за ціною 74 272,50 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 14 854,50 грн. Загальна вартість товару складає 89 127,00 грн.

Згідно з п. 2 специфікації, покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 100% від суми цієї специфікації протягом 10 банківських днів з моменту її підписання сторонами.

Строк поставки: 90 днів з моменту перерахування коштів по даній специфікації на розрахунковий рахунок постачальника (пункт 3 Специфікації).

На виконання умови п. 2 специфікації, згідно виставленого Відповідачем рахунку на оплату № 11 від 28.05.14 (а.с.18), Позивач перерахував на рахунок Відповідача передплату у розмірі 89 127,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с. 17).

Відповідач зобовязання щодо постачання товару в строки передбачені п. 3 специфікації до договору не виконав, поставку товару не здійснив.

На час розгляду справи, доказів виконання Відповідачем зобов'язання в натурі, або повернення суми передоплати суду не надано.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, у разів якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на порушення Відповідачем умов договору щодо здійснення поставки товару на суму одержаної попередньої оплати, вимоги Позивача про повернення попередньої оплати у розмірі 89 127,00 грн., слід визнати обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 договору, сторонами погоджено, що у разі порушення строків постачання постачальник сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за кожний день затримки.

Суд звертає увагу на те, що п. 8.2 договору, сторонами фактично погоджено нарахування пені за порушення сторонами зобовязання щодо строків поставки товару.

Позивачем здійснено розрахунок пені за період з 27.08.14 по 03.07.17, яка становить суму у розмірі 96 089,39 грн.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наведені положення матеріального закону, судом здійснено перерахунок пені за період шість місяців, з 27.08.14 по 27.02.15, згідно якого, її розмір склав суму 12 668,24 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення процентів за користування чужих грошових коштів за період з 27.08.14 по 03.07.17 у розмірі 47 912,66 грн., які нараховані на підставі ч. 3 ст. 693, ст. 536, 1048 ЦК, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За змістом ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, договором купівлі продажу товару №СТ02/000011 від 28.05.14 сторони не визначили розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, тому, звертаючись з відповідною вимогою, Позивач здійснив нарахування із застосуванням аналогії закону (ч. 1 ст. 8 ЦК) на підставі приписів ч. 1 ст. 1048 ЦК, якою передбачено, що у разі, якщо розмір процентів не встановлений договором позики, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

На думку суду, застосування Позивачем до правовідносин поставки положень ст. 1048 ЦК України є безпідставним, адже договори поставки та позички є різними за своєю правовою природою угодами та регулюють різні види правовідносин. Аналогічної правої позиції з даного питання дотримується Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 9/67-38 від 27.12.2010 року.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягненням на користь Позивача суми попередньої оплати у розмірі 89 127,00 грн. та пені у розмірі 12 668,24 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартап Технолоджи" (49087, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 102, ) на користь Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" (02121, м. Київ-121, вул. Горлівська, 226/228, ) суму попередньої оплати у розмірі 89 127,00 грн., пеню у розмірі 12 668,24 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 526,93 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.09.2017

Суддя ОСОБА_2