РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017№910/28400/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІОХА»

до Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД»

про стягнення 3 844 216,52 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Кошліченко В.С. за довіреністю від 16.08.2017;

від відповідача: Пантій О.А. за довіреністю від 01.08.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКОЛ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» про стягнення заборгованості в сумі 3 844 216,52 грн. за Договором № 102041 від 02.04.2011 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2015 у справі № 910/28400/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2015 у справі № 910/28400/15 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені: стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКОЛ» 3 844 216,52 грн. заборгованості та 57 663,25 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позову до господарського суду; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКОЛ» 63 429,59 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Судове рішення апеляційної інстанції обґрунтоване тим, що судом встановлено неналежне виконання відповідачем умов Договору будівельного підряду № 102041 від 02.04.2011 в частині оплати за виконані ТОВ «МІКОЛ» підрядні роботи, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 3 844 216,52 грн. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги заявлено в межах строку позовної давності.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2015 у справі № 910/28400/15 скасовано, справу № 910/28400/15 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Скасовуючи вищевказані судові рішення колегія суддів Вищого господарського суду України погодилась з висновками апеляційного суду про пред'явлення позовних вимог до відповідача в межах позовної давності, проте зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили, чи укладалась позивачем та відповідачем Додаткова угода до спірного підрядного договору з метою визначення ціни будівельних робіт, як істотної умови договору будівельного підряду, у зв'язку з чим не надали належної оцінки на предмет того, чи є оспорюваний договір будівельного підряду укладеним в розумінні статей 638, 844, 875, 877 ЦК України. Також, суди не з'ясували, чи виконувалися ТОВ «МІКОЛ» спірні роботи на об'єкті відповідача за наявності проектної документації, що визначає обсяг і зміст будівельних робіт та вимоги до кошторису, яким встановлюється ціна робіт за договором будівельного підряду, обов'язок щодо оплати яких покладено на Замовника після прийняття таких робіт від Підрядника в порядку статті 882 ЦК України. При новому розгляді справи судам слід врахувати викладене, дослідити чи складалася проектно-кошторисна документація на виконання спірних будівельних робіт з визначенням їх обсягів, змісту та ціни; з'ясувати чи укладалася сторонами спору додаткова угода на виконання умов пункту 3.1. основного договору щодо узгодження вартості будівельних робіт та чи визначалась ціна робіт у додатку №1 (Договірна ціна) та додатку №2 (Локальний кошторис) до спірного підрядного договору та з огляду на встановлене дійти висновку чи є оспорюваний правочин вчиненим в розумінні положень статей 638, 844, 875, 877 ЦК України та прийняти обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/1338 від 20.07.2016 справу № 910/28400/15 призначено на повторний автоматичний розподіл. В результаті повторного автоматичного розподілу зазначену справу передано на розгляд судді Літвіновой М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2016 суддею Літвіновою М.Є. прийнято справу № 910/28400/15 до свого провадження, її розгляд призначено на 10.08.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2016, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 07.09.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2016, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 26.09.2016 року.

20.09.2016 року через Відділ діловодства господарського суду міста Києва від МА "Бориспіль" надійшло повідомлення по справі, а саме відповідь на судовий запит.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2016 в порядку статті 38 ГПК України витребувані додаткові докази у справі, згідно зі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.10.2016 року.

В судовому засіданні 17.10.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 24.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.10.2016 року в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України витребувані додаткові докази у справі, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.11.2016 року.

В судовому засіданні 07.11.2016 року представником відповідача заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою встановлення вартості виконаних робіт.

В судовому засіданні 07.11.2016 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 14.11.2016 року.

08.11.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від ТОВ "Українська інжинірингово-інноваційна компанія" надійшов лист № 03-11 від 03.11.2016 про неможливість надати витребувані судом докази.

14.11.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані письмові заперечення щодо заявленого відповідачем клопотання про призначення у справі судової експертизи.

В судовому засіданні 14.11.2016 року представником відповідача подано письмове клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні 14.11.2016 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.11.2016 року.

В судовому засіданні 21.11.2016 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.11.2016 року.

23.11.2016 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про витребування доказів, без яких призначення та проведення у справі судової експертизи є неможливим.

В судовому засіданні 23.11.2016 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 25.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у справі № 910/28400/15 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Одночасно, ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2016 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі № 910/28400/15 зупинено на час проведення судової експертизи.

Через відділ діловодства господарського суду міста Києва 06.02.2017 від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшло клопотання про продовження строків проведення експертизи та витребування додаткових документів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2017 поновлено провадження у справі № 910/28400/15, її розгляд призначено на 01.03.2017 року, витребувано у відповідача додаткові документи, необхідні експерту для проведення судової експертизи.

01.03.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про витребування додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України від ДП "Міжнародний аеропорт "БОРИСПІЛЬ" та відповідача.

Розглянувши означене клопотання позивача суд вирішив задовольнити його частково та витребувати у ДП "Міжнародний аеропорт "БОРИСПІЛЬ" необхідні докази.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.03.2017 витребувано у ДП "Міжнародний аеропорт "БОРИСПІЛЬ" та відповідача додаткові документи, необхідні для проведення судової експертизи, розгляд справи відкладено на 15.03.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017 надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці; зобов`язано сторін забезпечити прибуття, належні умови праці, а також безперешкодне обстеження об'єкта дослідження; зупинено провадження у справі № 910/28400/15 на час проведення судової експертизи.

14.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від судового експерта надійшло повідомлення № 198 від 30.06.2017 про неможливість дати висновок експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2017 поновлено провадження у справі № 910/28400/15, її розгляд призначено на 21.08.2017 року.

21.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання про заміну позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКОЛ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РІОХА».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2017 в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України здійснено заміну позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКОЛ» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІОХА» (), на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 11.09.2017 року.

31.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

11.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.09.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.09.2017 року.

В судовому засіданні 13.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.2017 року проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 13.09.2017 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2011 року між Приватним акціонерним товариством ,,АЕРОБУД" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,МІКОЛ" (Підрядник) укладено Договір будівельного підряду № 102041, за змістом якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання на свій ризик, якісно, власними та/або залученими силами, у відповідності до переданої Замовником проектної та робочої документації та згідно діючих вимог ДБН, СНіП, державних стандартів, та інших діючих нормативних актів України (з урахуванням особливості будівництва Об'єкту), з використанням матеріалів власного постачання, виконати роботи, на об'єкті замовника ,,Реконструкція терміналу ,,В". Зона вильоту та прильоту пасажирів в вісях 14-31 та другий пусковий комплекс (закінчення будівельних робіт)", та здати виконані роботи замовнику на умовах цього Договору (п. 2.1).

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику за цим Договором будуть додатково погоджені сторонами після передачі Проектної документації на виконання робіт за цим Договором, шляхом підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін відповідної Додаткової угоди до Договору.

Згідно з п.3.1 Договору ціна договору буде розрахована згідно Правил визначення вартості будівництва, затверджених ДБН Д.1.1-2000, та буде затверджена сторонами у Договірній ціні та Локальному кошторисі, після передачі Проектної документації на виконання робіт за цим Договором, шляхом підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін відповідної Додаткової угоди до Договору.

Ціна Договору (Договірна ціна на виконання робіт), що доручаються Підряднику до виконання умовами цього Договору, включає в себе вартість всіх необхідних ресурсів та витрат, необхідних для виконання Договору - матеріалів та обладнання, будівельних механізмів, водопостачання, заробітної плати, витрат на відрядження, вартості експлуатації машин і механізмів, вартість інструменту, вартість транспортних витрат та навантажувально-розвантажувальних робіт, вартість витрат підрядника на виконання робіт в літній та/або зимовий період, інші витрати, необхідні для виконання даного Договору, а також обов'язкові платежі, податки та відрахування.

В п.5.3 договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи на об'єкті здійснюються замовником за фактично виконані обсяги робіт, підтверджені підписаними сторонами актами виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, та проводяться на підставі рахунків-фактур підрядника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту фактичного затвердження сторонами актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт.

Підрядник не пізніше двадцять другого числа звітного місяця надає Замовнику на затвердження Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми-КБ-3) та Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в).

Замовник перевіряє надані вищевказані документи протягом 10 робочих днів і підписує їх в частині реально виконаних об'ємів робіт або надає Підряднику письмову обґрунтовану відмову в підписанні. Разом з Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3), надає Замовнику акти на приховані роботи.

Якщо протягом строку, визначеного цим Договором для підписання Замовником наданих підрядником Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) та Актів прийому виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) Замовник не підпише зазначені документи та/або не надасть письмової обґрунтованої відповіді в їх підписанні, роботи, виконані Підрядником та відображені у наданих підрядником Довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми (КБ-3) вважаються виконаними в повному обсязі, якісно та без зауважень зі сторони Замовника, та підлягають безумовній оплаті на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 11.1 Договору замовник щомісячно приймає виконані належним чином підрядником роботи шляхом підписання відповідних Акту виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт, які є підставою для проведення розрахунків за фактично виконані роботи.

Пунктом 11.2. Договору передбачено, що уповноважений представник Підрядника до 22-го числа звітного місяця надає на затвердження представнику Технічного нагляду Замовника відомості про виконані протягом звітного місяця фактичні обсяги робіт. Уповноважений представник Технічного нагляду Замовника протягом 3 календарних днів з моменту отримання відомостей, підтверджує своїм підписом фактично виконані обсяги робіт за місяць. Підрядник на підставі підтверджених та підписаних представником Технічного нагляду Замовника відомостей про фактично виконані обсяги робіт, не пізніше 25 числа звітного місяця, в якому були виконані роботи, готує примірники Актів виконаних робіт та примірники Довідок про вартість виконаних робіт із зазначенням в них обсягу та вартості виконаних Робіт, а також готує акти прихованих робіт або Акт прийомки відповідальних конструкцій (при виконанні прихованих або відповідальних робіт), відповідну Виконавчу документацію, підписує та передає на підписання Замовникові.

Згідно з пункту 11.3. Договору Замовник після отримання Актів виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт зобов'язаний прийняти виконані належним чином роботи, підписати Акти та Довідки про вартість виконаних робіт протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання, повернути Підряднику примірник підписаного акту та примірник підписаної Довідки про вартість виконаних робіт, або надати Підряднику мотивовану письмову відмову від підписання Акту та Довідки про вартість виконаних робіт протягом строку, який встановлений для підписання Актів виконаних робіт. Якщо протягом строку, визначеного цим Договором для підписання Замовником наданих Підрядником Довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) та Актів прийому виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), Замовник не підпише зазначені документи та/або не надасть письмової обґрунтованої відповіді в їх підписанні, роботи, виконані підрядником та відображені у накладних Підрядником Довідках про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) вважаються виконаними у повному обсязі, якісно та без зауважень зі сторони Замовника, та підлягають безумовній оплаті на умовах цього Договору.

У разі виявлення Замовником будівництва невідповідності обсягів чи вартості виконаних робіт, зазначених в Актах виконаних робіт та Довідках про вартість виконаних робіт, до фактичних обсягів виконаних робіт чи вартості виконаних робіт, що встановлена Договором, а також в разі виявлення дефектів чи будь-яких інших недоліків виконаних робіт, неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Замовник має право за участю Підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті. В разі виявлення дефектів у виконаних роботах, надані Підрядником Акти виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт Замовником не підписуються до підписання сторонами відповідного дефектного акту або внесення відповідних змін (зняття об'ємів та вартості неякісно виконаних робіт) до актів виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт (викладення в новій редакції (п. 11.4. Договору).

На виконання умов договору будівельного підряду № 102041 від 02.04.2011р. ТОВ «МІКОЛ» були виконані підрядні роботи за період з квітня 2011 року по серпень 2012 року на суму 10 979 496,00 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ з квітня 2011 по серпень 2012, які підписані представниками сторонами та скріплені їх печатками.

За твердженням позивача, відповідачем сплачено частину коштів за виконані підрядні роботи в розмірі 7 135 279,48 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, в зв'язку з чим неоплаченими залишилися роботи на суму 3 844 216,52 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання щодо оплати виконаних підрядних робіт, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 3 844 216,52 грн., які він просить стягнути з останнього.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Порядок укладання господарських договорів врегульовано статтями 180-181 Господарського кодексу України, згідно з якими господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладанні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 838 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

В силу частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказував на те, що спірний договір є неукладеним в розумінні статті 638 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим не створює юридичних наслідків і не породжує прав та обов'язків для його сторін, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження ціни робіт шляхом укладення Додатку № 1 (Договірна ціна) та Додатку № 2 (Локальний кошторис) до оспорюваного Договору, отже, сторонами не було досягнуто згоди щодо такої істотної умови Договору як ціна.

У постанові від 05.07.2016 Вищий господарський суд України зазначив, що при новому розгляді справи судам необхідно дослідити чи складалася проектно-кошторисна документація на виконання спірних будівельних робіт з визначенням їх обсягів, змісту та ціни; з'ясувати чи укладалася сторонами спору додаткова угода на виконання умов пункту 3.1. основного договору щодо узгодження вартості будівельних робіт та чи визначалась ціна робіт у додатку № 1 (Договірна ціна) та додатку № 2 (Локальний кошторис) до спірного підрядного договору та з огляду на встановлене дійти висновку чи є оспорюваний правочин вчиненим в розумінні положень статей 638, 844, 875, 877 ЦК України та прийняти обґрунтоване рішення по суті позовних вимог ТОВ "МІКОЛ" до ПАТ "АЕРОБУД" про стягнення вартості неоплаченої частини будівельних робіт на суму 3 844 216, 52 грн.

Під час розгляду справи суду не було надано доказів на підтвердження складання проектно-кошторисної документації на виконання спірних будівельних робіт з визначенням їх обсягів, змісту та ціни; укладення сторонами Додаткової угоди на виконання умов пункту 3.1. основного договору щодо узгодження вартості будівельних робіт, визначення ціни робіт у додатку № 1 (Договірна ціна) та додатку № 2 (Локальний кошторис).

Як на тому наголошено у пункті 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.

Наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ з квітня 2011 по серпень 2012, з боку відповідача підписані без зауважень, жодних заперечень щодо обсягу та вартості виконаних ТОВ «МІКОЛ» робіт та їх невідповідності кошторисним розрахункам з боку відповідача висловлено не було, у зв'язку з чим означені акти приймаються судом як належний доказ в підтвердження виконання позивачем вказаних в означених актах будівельних робіт за спірними Договорами.

Отже, наявні в матеріалах справи Акти здачі-прийняття робіт та Довідки про вартість виконаних робіт КБ-3 фактично містять найменування сторін та зміст виконаних робіт, їх вартість та підписи сторін, що є істотними умовами договору такого виду, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що сторонами спірний Договір виконувався і він є укладеним в розумінні статті 638 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як зазначалось вище, п. 5.3 договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи на об'єкті здійснюються замовником за фактично виконані обсяги робіт, підтверджені підписаними сторонами актами виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, та проводяться на підставі рахунків-фактур підрядника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту фактичного затвердження сторонами актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт.

Умовами укладеного сторонами договору погоджено оплату за виконання робіт за договором поетапно на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт.

З огляду на погоджений сторонами строк оплати виконаних робіт (10 банківських днів) з моменту фактичного затвердження сторонами актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, слід дійти висновку, що з врахуванням дати підписання останнього акту приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012р. - 31.08.2012р., відповідач, з врахуванням п.5.3 договору, мав оплатити роботи не пізніше 14.09.2012 р.

Протягом виконання робіт сторонами постійно узгоджувались вартість та обсяг виконаних робіт шляхом підписання Довідок ф. КБ-3, якими фактично було визначено остаточну договірну вартість робіт в сумі 10 979 496, 00 грн., та актів приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Під час нового розгляду справи судом встановлено, що 18.11.2013 року між ТОВ «МІКОЛ» та відповідачем була укладена Угода про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої заборгованість відповідача перед Первісним кредитором складає 973 224, 45 грн.

Проте, звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «МІКОЛ» здійснено розрахунок заборгованості без врахування означеної угоди.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на момент звернення ТОВ «МІКОЛ» з даним позовом до суду заборгованість відповідача складала 973 224,45 грн., а не 3 844 216, 52 грн.

09.02.2017 року між ТОВ «МІКОЛ» (Продавець), ТОВ «РІОХА» (Покупець) та ТОВ «ТОЛК КОНСАЛТИНГ» (організатор аукціону) було укладено Договір купівлі-продажу № 1/3-М майнових активів банкрута в провадженні у справі про банкрутство, згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві цілісний майновий комплекс, зазначений як Лот № 1, а саме право вимоги дебіторської заборгованості на загальну суму 20 045 638, 32 грн. (згідно Додатку № 1 до Договору) (далі - майнові активи), а Покупець зобов'язується прийняти майнові активи, сплатити ціну їх продажу і виконати визначені в Договорі умови. З моменту укладення даного договору та проведення розрахунків за Договором Покупець займає місце Продавця, як Первісного кредитора у зобов'язаннях з питань стягнення дебіторської заборгованості та стає Новим кредитором у відповідних зобов'язаннях.

Відчуження майнових активів шляхом продажу на аукціоні здійснюється для задоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі ТОВ «МІКОЛ» в провадженні у справі про банкрутство відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та у відповідності до вимог статей 512-519 Цивільного кодексу України Покупець стає Новим кредитором та займає місце Продавця як Первісного кредитора у відповідних зобов'язаннях (п. 1.2. Договору).

Згідно з Додатком до означеного Договору ТОВ «МІКОЛ» продало позивачу, зокрема, право вимоги до відповідача в сумі 3 924 365,14 грн.

30.05.2017 року між позивачем та ТОВ «МІКОЛ» було складено Акт № 1/3-М-9 приймання-передачі, відповідно до якого ТОВ «МІКОЛ» передав позивачу документи, що підтверджують право власності на майнові активи, які передаються покупцю та підтверджують право вимоги дебіторської заборгованості від відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. ч. 2, 3 ст. 512 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Пунктом 19.5. Договору передбачено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки за цим Договором третім особам без письмової згоди іншої сторони, в тому числі в заставу.

Водночас, суд зазначає, що у зв'язку з здійсненням процедури банкрутства ТОВ «МІКОЛ» вказаний договір укладений за наслідками проведення аукціону з реалізації дебіторської заборгованості відповідача боржника. Отже, договір було укладено в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ «МІКОЛ», наслідком якої було вибуття майнових активів боржника з ліквідаційної маси.

Крім того, застосування норм цивільного законодавства при вирішенні даного спору, зокрема ст. 516 ЦК України стосуються заміни кредитора у зобов'язанні шляхом укладення відповідного правочину за нормами зобов'язального права і не можуть бути підставою для визнання недійсним договору, укладеного за результатами проведення аукціону з продажу майна боржника, оскільки в останньому випадку відчуження права у первісного кредитора - ТОВ «МІКОЛ» відбулось у примусовому порядку, тобто поза його волі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.11.2016 у справі № 908/997/16.

Оскільки відповідач прийняв виконані роботи, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві повністю їх вартості, відповідний борг в сумі 973 224,45 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, у зв'язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими частково та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеній частині позову.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» (03148, місто Київ, вулиця Пшенична, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою «РІОХА» (02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, будинок 9, квартира 185; ) 973 224 (дев'ятсот сімдесят три тисячі двісті двадцять чотири) грн. 45 коп. основного боргу, 14 598 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 36 коп. витрат по сплаті судового збору за поданні позову та 16 058 (шістнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2017.

Суддя М.Є. Літвінова