РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Справа №918/313/17

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Харитонюк О.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Прищепа О.М. (службове посвідчення №017284 від 30.05.2013 р.)

позивача ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне" - ОСОБА_2 (довіреність №172 від 21.03.2016р.)

позивача ОСОБА_1 міської ради: не з'явився

відповідача - ОСОБА_3 (угода-довіреність від 12.06.2017р.)

третьої особи : не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Груп" на рішення господарського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у справі №918/313/17 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради та ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне"

до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна екологічна інспекція у Рівненській області

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2017 року, рішенням господарського суду Рівненської області було задоволено позов заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міськради і ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне" до ТОВ "ОСОБА_5 Груп", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної екологічної інспекції у Рівненській області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов'язано відповідача звільнити самовільно займану земельну ділянку загальною площею 0,0677 га, нормативна-грошова оцінка якої складає 553 901,09 грн., та привести її у попередній стан шляхом демонтажу плитки, очищення від гравію та піску, а також стягнуто на користь прокуратури Рівненської області 1 600,00 грн. - судового збору.

ТОВ "ОСОБА_5 Груп" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки дане рішення ґрунтується виключно на мотивації позивачів та прокурора і не враховує правової позиції відповідача.

Так, місцевим господарським судом не прийнято до уваги, що кримінальне провадження за №0000041 порушене по факту самовільного зайняття земельної ділянки відведеної ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України було закрито у звязку з відсутністю в даному діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Також, не взято до уваги те, що факт самовільного зайняття земельної ділянки характеризується незаконним огороджуванням земельної ділянки та, таким чином, обмеженням законних прав власника земельної ділянки, проте ТОВ "ОСОБА_5 Груп" не користується суміжною земельною ділянкою парку, не огороджувало її та не вчиняло жодних протиправних дій і не настало жодних суспільно небезпечних наслідків.

Крім того, вказує на те, що згідно містобудівних умов та обмежень забудови спірної земельної ділянки по вул. Соборна, 5 в м. Рівне, затверджених заступником начальника управління містобудування та архітектури, в робочому проекті по будівництву житлового будинку передбачалось облаштування відкритого дитячого ігрового майданчику на території ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне". Проте, дитячий ігровий майданчик ТОВ "ОСОБА_5 Груп" не облаштувало у звязку з відсутністю відповідних документів на користування земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне".

ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівного" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є непереконливими та такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого рішення.

Так, судом вірно встановлено, що спірна земельна ділянка на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9262085 перебуває у постійному користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівного", а відповідач самовільно використав її частину в своїх цілях.

Прокурор у своєму відзиві на апеляційну скаргу, також, вважає, що дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 0,0677 га, що перебуває у ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівного", шляхом замощення її плиткою, гравієм та піском.

Дана обставина встановлена проведеною перевіркою Державної екологічної інспекції і показаннями директора ТОВ "ОСОБА_5 Груп" ОСОБА_6

Закриття кримінального провадження не спростовує факту самовільного зайняття земельної ділянки, а вказує лише на факт відсутності складу злочину передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, оскільки, заподіяна внаслідок вказаного самовільного зайняття земельної ділянки, шкода не є значною. Проте, керівника ТОВ "ОСОБА_5 Груп" ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

14 серпня 2017 року, ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 30 серпня 2017 року.

30 серпня 2017 року, ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 13 вересня 2017 року.

У судовому засіданні 13 вересня 2017 року представник ТОВ "ОСОБА_5 Груп" - ОСОБА_3 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі. Вважає рішення господарського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у даній справі незаконним, винесеним із порушеннями норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та відмовити у позові заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради та ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне".

Прокурор заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Вважає рішення господарського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у даній справі законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "ОСОБА_5 Груп" без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне" заперечила щодо доводів та вимог апеляційної скарги. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

13 вересня 2017 року, ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22 вересня 2017 року.

У судовому засіданні 22 вересня 2017 року прокурор і представники сторін, які з'явились в судове засідання додаткових пояснень не надали.

Представники ОСОБА_1 міської ради і третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників ОСОБА_1 міської ради і третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

17 жовтня 2006 року, рішенням ОСОБА_1 міської ради №290 було передано в постійне користування ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" земельну ділянку площею 22,7739 га, з земель комунальної власності, для обслуговування парку культури та відпочинку ім. Т.Шевченка, та 14 червня 2007 року видано Державний акт на право постійного користування земельною серії ЯЯ №262085. (а.с.12)

Згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Соборній, 5 у м. Рівне, від 22 березня 2013 року, земельна ділянка площею 0,3217 га перебувала у користуванні ТОВ "ОСОБА_5 Груп", на підставі Договору суборенди земельної ділянки від 04 грудня 2012 року з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з площею забудови у 1136,7 м2. (а.с.78)

25 квітня 2013 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 було внесено повідомлення за фактом самовільного зайняття земельної ділянки на території ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, та слідчим відділом ОСОБА_1 відділу поліції ГУНП в Рівненській області розпочалось досудове розслідування. (а.с.86)

29 грудня 2015 року, директор ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" листом №469 повідомило ТОВ "ОСОБА_5 Груп" про необхідність звільнення останніми самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом зняття бруківки та приведення земельної ділянки в попередній стан, однак жодної відповіді не отримано.

В період з 02 по 10 червня 2016 року, Державною екологічною інспекцією у Рівненській області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне", якою встановлено, що на межі з територією парку ім. Т.Шевченка проведено будівництво будинку на вул. Соборна, 5а в м. Рівне, замовником якого є ТОВ "ОСОБА_5 Груп" та на земельній ділянці, яка виділена у постійне користування ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" створено газони і вимощено бруківку. (а.с.17-18)

09 червня 2016 року, про дані обставини було повідомлено прокуратуру міста. (а.с.16)

Сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7, в результаті проведено топографо-геодезичної зйомки спірної земельної ділянки, було визначено розміри зайнятої земельної ділянки парку, площа якої склала 0,0677 га, де під замощенням

- плиткою зайнято 0,0467 га;

- гравієм зайнято 0,0159 га;

- піском зайнято 0,0051 га. (а.с.20-21)

15 березня 2017 року, перевіркою дотримання вимог земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Рівненської області встановило, що ТОВ "ОСОБА_5 Груп" під час будівництва багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 5 у м. Рівне, допустило самовільне зайняття частини земельної ділянки загальною площею 0,0677 га шляхом замощення плиткою, гравієм та піском, яка перебуває в постійному користуванні у ДПК "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" /Акт №13/. (а.с.17)

В цей же день, 15 березня 2017 року, було складено протокол №0000001 на ОСОБА_6, як директора ТОВ "ОСОБА_5 Груп", тому, що під час будівництва багатоквартирного житлового будинку, шляхом вимощення плиткою, гравієм та піском для дитячого ігрового майданчику, самовільно зайнято частину земельної ділянки загальною площею 0,0677 га, яка перебуває в користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне", що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.28)

17 березня 2017 року, постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ "ОСОБА_5 Груп" ОСОБА_6 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 1151,25 грн. завданої шкоди. 21 березня 2017 року зазначена шкода була сплачена ТОВ "ОСОБА_5 Груп" платіжним дорученням №63. (а.с.29-32)

18 лютого 2017 року, за результатами проведеного досудового розслідування за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне", кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, дане провадження було закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. (а.с.86)

13 травня 2017 року, заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради і ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "ОСОБА_5 Груп", за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Державної екологічної інспекції у Рівненській області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. (а.с.2-6)

19 липня 2017 року, заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури своєю заявою уточнив позовні вимоги, вказавши, що в прохальній частині позовної заяви було допущено технічну описку, та вказав, що загальна площа самовільно зайнятої земельної ділянки складає 0,0677 га нормативно-грошова оцінка якої 553 901,09 грн. (а.с.111, 114)

24 липня 2017 року, рішенням господарського суду Рівненської області було задоволено позов заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міськради і ДКП "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівне" до ТОВ "ОСОБА_5 Груп", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної екологічної інспекції у Рівненській області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов'язано відповідача звільнити самовільно займану земельну ділянку загальною площею 0,0677 га, нормативна-грошова оцінка якої складає 553 901,09 грн., та привести її у попередній стан шляхом демонтажу плитки, очищення від гравію та піску, а також стягнуто на користь прокуратури Рівненської області 1 600,00 грн. - судового збору. (а.с.119-125)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути вимога про примусове виконання зобовязання та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГК України, порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся з даним позовом в інтересах держави.

В своїй позовній заяві, з урахуванням уточнень, прокурор просить зобовязати ТОВ "ОСОБА_5 Груп" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0677 га, нормативна грошова оцінка якої складає 553 901,09 грн. та привести її у попередній стан шляхом демонтажу на плитки, очищення її від гравію та піску.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цих прав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 17 жовтня 2006 року, рішенням ОСОБА_1 міської ради №290, було передано в постійне користування ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне" земельну ділянку комунальної власності площею 22,7739 га для обслуговування парку культури та відпочинку ім. Т.Шевченка, та 14 червня 2007 року видано Державний акт на право постійного користування серії ЯЯ №262085 від і по даний час вказана земельна ділянка перебуває в останніх у постійному користуванні.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Такий захист може здійснюватися, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.

Також, з матеріалів справи встановлено, що на суміжній земельній ділянці площею 0,3217 га по вул. Соборній, 5 в м. Рівне, яка перебувала у користуванні відповідача на підставі Договору суборенди, ТОВ "ОСОБА_5 Груп" звело багатоквартирний житловий будинок з площею забудови у 1136,7 м2.

В ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, з 02 по 10 червня 2016 року, Державною екологічною інспекцією у Рівненській області встановлено, що під час проведення будівництва вищевказаного будинку, було самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0677 га, з якої 0,0467 га замощено плиткою, 0,0159 га - гравієм та 0,0051 га піском, яка перебуває в постійному користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель!", самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Згідно із п.1 ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Оскільки, спірна земельна ділянка площею 0,0677 га в м. Рівне перебуває у постійному користуванні ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівного", а відповідач без належного на те дозволу (до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації), самовільно здійснив дії по фактичному використанню, цієї земельної ділянки, шляхом вимощення її плиткою, гравієм та піском, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позовні вимоги підлягають до задоволення та слід зобовязати відповідача звільнити самовільно займану земельну ділянку загальною площею 0,0677 га та привести її у попередній стан шляхом демонтажу плитки, очищення від гравію та піску.

Посилання відповідача на те, що місцевим господарським судом не прийнято до уваги, що кримінальне провадження порушене за фактом самовільного зайняття земельної ділянки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в даному діянні складу кримінального правопорушення, а також не взято до уваги, що не було проведено огороджування спірної земельної ділянки і не було обмеження законних прав власника земельної ділянки чи її користувача та не настало жодних суспільно небезпечних наслідків, колегія суддів оцінює критично і відхиляє як безпідставні, оскільки відповідно до чинного законодавства, самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії по фактичному використанню земельної ділянки, до одержання документа, що посвідчує право на неї та до його державної реєстрації, незалежно від того чи настали суспільно небезпечні наслідки. В даному випадку замощення плиткою, гравієм та піском. А відсутність складу кримінального провадження не звільняє особу, яка самовільно зайняла земельну ділянку, від обовязку відповідно до ст. 152 ЗК України, звільнення даної земельної ділянки та приведення її до стану який існував до порушення прав власника чи землекористувача на користування цією земельною ділянкою.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що за самовільне зайняття зазначеної земельної ділянки директора ТОВ "ОСОБА_5 Груп" ОСОБА_6, як представника товариства, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено штраф та стягнуто 1151,25 грн. завданої шкоди, яка платіжним дорученням №63 була сплачена саме ТОВ "ОСОБА_5 Груп" (а.с.29-32).

Щодо містобудівних умов та обмежень забудови спірної земельної ділянки по вул. Соборна, 5 в м. Рівне, затверджених заступником начальника управління містобудування та архітектури, в робочому проекті по будівництву житлового будинку, де передбачалось облаштування відкритого дитячого ігрового майданчику на території ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне", то сам відповідач зазначає, що дані вимоги не були виконані через відсутність відповідних документів на використання частини земельної ділянки, яка надана у постійне користування ДКП "Міське обєднання парків культури та відпочинку м. Рівне".

Заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 24.07.17 р. у справі №918/313/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Груп" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/313/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.