УХВАЛА

18.09.2017Справа № 910/9266/14

За позовом ОСОБА_1

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія

"ПСП ЛТД"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД"

про визнання правочину недійсним

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: ОСОБА_2 за довіреністю від 18.09.2015;

від відповідача 1: Литвин В.В. за довіреністю б/н від 21.09.2016.

від відповідача 2: Костін К.М. адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від

27.04.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/9266/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016, задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД" про визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого приміщення № 55 від 17.07.2001.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 у справі № 910/9266/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/9266/14 скасовано, справу № 910/9266/14 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

При новому розгляді, рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі № 910/9266/14 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу жилого приміщення № 55 в буд. 2-л по вул. Тимошенка у м. Києві від 17.07.2001, укладений між ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та ТОВ "ІСМ Інтернешнл ЛТД", посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 5с-1054.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі № 910/9266/14 рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі № 910/9266/14 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016 у справі № 910/9266/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва від 05.07.2017 № 05-23/1996 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/9266/14. Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справу № 910/9266/14 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2017 року справу № 910/9266/14 прийнято до провадження суддею Літвіновою М.Є., розгляд справи призначено на 24.07.2017 року.

Представники позивача та відповідача-1 у судове засідання 24.07.2017 року не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У судове засідання 24.07.2017 року представник відповідача 2 не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 23.08.2017 року.

21.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про зміну підстави позову в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а також додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

21.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача-1 подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.08.2017 року судом прийнято до розгляду подану позивачем заяву про зміну підстави позову, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються в редакції означеної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 23.08.2017 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні 23.08.2017 року проти задоволення позову заперечили.

Крім того, представниками позивача та відповідача-1 в судовому засіданні 23.08.2017 року подано клопотання про продовження строку розгляду спору у справі № 910/9266/14 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2017 в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору у справі № 910/9266/14 на п'ятнадцять днів, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 18.09.2017 року.

12.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшов лист № 7233/01-16 від 05.09.2017, зі змісту якого вбачається, що витребувані судом документи були вилучені правоохоронними органами на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 02.12.2015 № 756/15225/15-к.

Крім того, 12.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" надійшла витребувана судом інформація.

Заслухавши в судовому засіданні 18.09.2017 року пояснення представників сторін та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне в порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувати від Оболонського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо Договору купівлі-продажу жилого приміщення № 55 в буд. 2-л по вул. Тимошенка у м. Києві від 17.07.2001 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД", посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №5с-1054 та документи, на підставі яких державним нотаріусом було посвідчено договір, які були вилучені у нотаріальної контори згідно з Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.12.2015.

Так, згідно зі ст. 82 ГПК України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 ГПК України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (ст. 38 ГПК України).

Разом з тим, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 ГПК України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Зокрема, пунктом 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в ході підготовки справи до розгляду в необхідних випадках витребує від сторін, інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, їх посадових осіб документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред'явлення таких роз'яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Оцінюючи правову та фактичну складність справи, слід враховувати, зокрема, наявність обставин, що утруднюють розгляд справи; кількість співпозивачів, співвідповідачів та інших учасників процесу; необхідність проведення експертиз та їх складність; участь у справі іноземного елемента та необхідність з'ясування і застосування норм іноземного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи вищевикладені обставини, з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи № 910/9266/14 відкласти на 11.10.17 р. о 10:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

2. В порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувати від Оболонського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (04212, місто Київ, вулиця Маршала Малиновського, будинок 2-А) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо Договору купівлі-продажу жилого приміщення № 55 в буд. 2-л по вул. Тимошенка у м. Києві від 17.07.2001 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД", посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №5с-1054 та документи, на підставі яких державним нотаріусом було посвідчено договір, які були вилучені у нотаріальної контори згідно з Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.12.2015.

3. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

4. Сторонам оформити письмові докази відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

5. Сторонам завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

6. Явку повноважних представників сторін для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

7. Попередити сторін, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами п. 5 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України).

8. Попередити позивача про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

9. Сторонам направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя М.Є. Літвінова