РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017Справа №910/12178/16

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві;

3) Державна архітектурно-будівельної інспекції України

про розірвання договору, виселення та знесення збудованого нерухомого майна

Представники сторін:

від позивача: Тулба К.Г. - представник за довіреністю № 0408 від 04.08.2017 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: Ваховська І.Б. - представник за довіреністю № 062/01/10-352 від 16.01.2017 р.;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився;

від третьої особи-4: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, виселення та знесення збудованого нерухомого майна.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.09.2016 р. у у справі №910/12178/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 р. позов спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" задоволено повністю. Розірвано договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014, укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд". Виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,9 кв.м. Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) привести нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташоване за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,9 кв.м., у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні, та проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення вказаної громадської вбиральні. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 7; ідентифікаційний код 37292855) судовий збір у розмірі 4 134,00 грн (чотири тисячі сто тридцять чотири грн 00 коп.).

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016 р. касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 р. та рішення господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року та у справі №910/12178/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/12178/16 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2017 р. прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 19.06.2017 р.

16.06.2017 р. до канцелярії суду позивач подав заяву про зміну підстав позову, заяву про часткову відмову від позову, письмові пояснення по справі.

19.06.2017 р. до канцелярії суду позивач подав клопотання про витребування документів по справі.

У судове засідання 19.06.2017 р. представники відповідача, третіх осіб 2, 3 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 29.05.2017 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення потових відправлень № 010, 019 відповідно, але 19.06.2017 р. відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача підтримав подане клопотання про витребування документів по справі.

Представник третьої особи 1 підтримав клопотання позивача про витребування документів по справі.

Суд задовольнив клопотання про витребування документів по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2017 р. розгляд справи відкладено на 24.07.2017 р., у зв'язку із неявкою представників відповідача, третіх осіб 2, 3 у судове засідання.

У судове засідання 24.07.2017 р. представники позивача, третьої особи 3 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 29.05.2017 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення потових відправлень № 018 та протоколом судового засідання від 19.06.2017 р. відповідно.

Представник третьої особи 3 подав заяву про залучення третьої особи до участі у справі.

Представники відповідача та третьої особи 2 не заперечували проти даної заяви.

Представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Представник відповідача не виконав вимоги ухвал суду від 29.05.2017 р. та від 19.06.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2017 року клопотання про продовження строку розгляду справи задоволено. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів. Клопотання третьої особи-3 про залучення до участі у справі третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32), розгляд справи відкладено на 05.09.2017 року.

17.08.2017 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі, заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд:

- припинити провадження у справі №910/12178/16 в частині позовних вимог позивача про розірвання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 08.04.2014 №1531, укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд»;

- виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 із нежитлового приміщення громадської вбиральні розташованого за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 68,9 кв.м.;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 привести приміщення громадської вбиральні розташованої за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 68,9 кв.м. у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні та стягнути судові витрати.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи- зміну предмета або підстав позову.

В судове засідання 05.09.2017 року представники відповідача, третіх осіб 2, 3 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 29.05.2017 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 016 та протоколом судового засідання від 24.07.2017 р. відповідно, але 05.09.2017 р. відповідач до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники позивача, третьої особи 1 заперечували проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивач позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з урахування заяви.

Представник третьої особи 1 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з урахування заяви.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про закріплення основних засобів" № 1630 від 07.09.2011 за комунальним підприємством "Київводфонд" на праві господарського відання були закріплені громадські вбиральні стаціонарного типу, зазначені у додатку 1 до цього розпорядження, зокрема й громадська вбиральня, загальною площею 68,9 кв.м., розташована за адресою: вул. Тулузи б/н.

08.04.2014 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" (підприємство) укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 (далі - договір).

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 05 лютого 2014 року №168 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 для розміщення громадської вбиральні.

Об'єктом оренди є громадська вбиральня, загальною площею 68,9 квм., згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд".

Пунктом 4.1 договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкта оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Опис технічного стану об'єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною цього договору (п.2.3 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2014 року орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно з договором оренди від 08.04.2014 року нежитлове приміщення (громадська вбиральня), що перебуває на балансі СВКП «Київводфонд» загальною площею 68,9 квм., розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Стан приміщення, що передається в оренду згідно даного договору задовільний.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Цей договір є укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 08.04.2014 року до 06.04.2017 року (п.9.1 договору).

Відповідно до п.9.2 договору, встановлено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Частиною 2 статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу (приватизації) об'єкта оренди;

ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря;

загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Згідно з п.9.4 договору, договір припиняється в разі,зокрема: закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 9.7 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи вістуні будь-які докази укладання додаткової угоди щодо продовження дії договору та сама додаткова угода.

Звертаючись з позовною заявою позивач просив розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014 року, проте за час розгляду справи, як встановлено судом, договір припинився у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 статті 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частина 2 статті 80 ГПК України передбачає, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд припиняє провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014 року.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.6 договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які не можливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Листом №1-2343 від 15.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення об'єкту оренди у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимоги позивача про виселення орендаря із займаного приміщення підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 привести приміщення громадської вбиральні розташованої за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 68,9 кв.м. у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні, то суд зазначає наступне.

10.11.2015 року СВКП "Київводфонд" проведено обстеження та складено акт обстеження об'єкта (громадської вбиральні стаціонарного типу комунальної власності територіальної громади міста Києва) (далі - акт обстеження об'єкта від 10.11.2015), встановлено, що громадська вбиральня, передана в оренду ФОП ОСОБА_1, знаходиться в незадовільному стані, розвалені вхідні групи. Зверху на громадській вбиральні побудовано нежитлове приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин Секонд Хенд.

У зв'язку з цим, 11.11.2015 року СВКП "Київводфонд" було складено припис, в якому останнє вимагало від ФОП ОСОБА_1 надати проектно-дозвільну документацію на проведені проектно-будівельні роботи. Проте, ФОП ОСОБА_1 вимоги припису не виконала, витребуваних документів не надала.

Крім того, СВКП "Київводфонд" звернулось до Департаменту комунальної власності м. Києва з листом № 1-1208 від 18.11.2015 року, у якому повідомило про проведення обстеження громадської вбиральні, переданої в користування ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1531 від 08.04.2014 року, та встановлення наступних обставин:

- громадська вбиральня не функціонує та знаходиться в незадовільному стані;

- зруйновані вхідні групи;

- на фундаменті виявлено надбудоване нежитлове приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин Секонд Хенду.

Також, у листі № 1-1208 від 18.11.2015 року СВКП "Київводфонд" повідомляло Департамент про те, що підприємство, як балансоутримувач вказаної громадської вбиральні, не надавало будь-яких погоджень на проведення будівельних робіт, вважало незабезпечення орендарем - ФОП ОСОБА_1, використання об'єкта оренди за цільовим призначенням грубим порушенням договірних зобов'язань, повідомляло про намір ініціювати розірвання договору оренди з ФОП ОСОБА_1

У відповідь на вищевказаний лист Департамент комунальної власності м. Києва направив на адресу СВКП "Київводфонд" лист № 062/07/20-14182 від 23.12.2015, яким пропонував СВКП "Київводфонд" виступити з ініціативою щодо розірвання договору оренди № 1531 від 08.04.2014 у судовому порядку, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 не використовує громадську вбиральню за цільовим призначенням та не запобігає її псуванню і пошкодженню.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендар зобов'язаний забезпечити належне збереження, експлуатацію і санітарне утримання об'єкта оренди, його обладнання, інвентарю та запобігати його пошкодженню і псуванню.

З акту приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2014 року вбачається, що об'єкт оренди був переданий у користування ФОП ОСОБА_1 у задовільному стані.

Будь-яких зауважень, застережень щодо технічного стану об'єкту чи вказівок на необхідність проведення ремонтних робіт для використання об'єкту оренди за цільовим призначенням від відповідача, акт приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2014 року не містить.

Суд звертає увагу на те, що звіт про оцінку майна, який міститься в матеріалах справи виконаний станом на 21.10.2013 року, тобто за півроку до моменту передачі об'єкта в оренду (08.04.2014 року), а тому не приймається судом як належний доказ щодо стану об'єкту оренди на момент передачі орендарю.

Водночас, згідно з актом обстеження об'єкта від 10.11.2015 за результатами огляду об'єкта оренди виявлено, що нежитлове приміщення, передане ФОП ОСОБА_1, знаходиться в незадовільному стані, розвалені вхідні групи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду.

Згідно з п. 8.3 договору об'єкт оренди повинен використовуватись орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим п. 1.1 цього договору.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що об'єкт оренди передається для розміщення громадської вбиральні.

З акту обстеження об'єкта від 10.11.2015 року вбачається, що на приміщенні громадської вбиральні здійснено добудову іншого нежитлового приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин вживаного одягу (Секонд Хенд).

Відповідно до п. 7.3 договору орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території.

Дозвіл на виконання таких робіт оформлюють листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт (п. 7.4 договору).

Пунктом 7.5 договору передбачено, що будівельні роботи на об'єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку, та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

У поясненнях, поданих 25.07.2016 представником Державної архітектурно-будівельної інспекції України, останній, зокрема, зазначив, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про видані та зареєстровані документи, які надають право на виконання будівельних робіт із реконструкції громадської вбиральні на АДРЕСА_3 у Святошинському районі м. Києва, а також інформація про прийняття вказаного об'єкта в експлуатацію.

Представники сторін та учасників судового процесу не надали суду доказів письмового погодження орендодавцем - Департаментом комунальної власності м. Києва, або балансоутримувачем - СВКП "Київводфонд", проведення переобладнання або перепланування об'єкта оренди або документів, що дають ФОП ОСОБА_1 право на виконання підготовчих та будівельних робіт чи засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Щодо технічного стану об'єкту оренди на момент розгляду справи, то суд зазначає, що ухвалами господарського суду міста Києва від 19.06.2017 року та від 24.07.2017 року відповідача зобов'язувалось надати фото технічного стану приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,9 кв.м. всередині та зовні. Проте, вимоги ухвал суду відповідачем не виконані.

В матеріалах справи наявні фотокопії надані позивачем, з яких вбачається, що територія на якій розміщено приміщення підземної громадської вбиральні із надбудовою, огороджені та знаходяться під охороною.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про зобов'язання фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 привести приміщення громадської вбиральні розташованої за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 68,9 кв.м. у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014 року, укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" .

3. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) із нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,9 кв.м.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) привести нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,9 кв.м., у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київводфонд" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 7; ідентифікаційний код 37292855) судовий збір у розмірі 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.09.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий