номер провадження справи 4/91/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 Справа № 908/1395/17

за позовом Приватного акціонерного товариства Запорізький асфальто-бетонний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Гончарова, 20)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна, (69084, м. Запоріжжя, вул. Базова, 1-г)

про стягнення 103540,32 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність №19/01/2017 від 19.01.2017р.;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність №15/09-17 від 15.09.2017р.

07.07.2017 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство Запорізький асфальто-бетонний завод, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна, м. Запоріжжя про стягнення 103 540,32 грн.

Ухвалою від 07.07.2017 р. порушено провадження у справі № 908/1395/17, справі присвоєно номер провадження 4/91/17, судове засідання призначено на 04.09.2017р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. Ухвалою суду від 04.09.2017р., на підставі ст. ст. 69, 77 ГПК України, продовжено процесуальний строк вирішення спору у справі № 908/1395/17, судове засідання призначено на 18.09.2017р. Ухвалою суду від 18.09.2017р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 22.09.2017р.

В судовому засіданні 22.09.2017р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

21.09.2017 р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в порядку ст. 38 ГПК України, про витребування доказів, яким відповідач просить суд витребувати у Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області матеріали кримінального провадження за № 50003175 від 22.07.2017р., відкритого за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.

Позивач проти заявленого клопотання заперечив.

Дослідивши заявлене клопотання про витребування доказів, розглянувши матеріали справи № 908/1395/17 та заслухавши думку представника позивача з цього приводу, суд дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів заявлене безпідставно, не спрямоване на захист прав і охоронюваних законом інтересів сторін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотання про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави з яких випливає, що цей доказ має підприємства чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

При цьому, в п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

З поданого суду клопотання про витребування доказів вбачається, що відповідач жодним чином не обґрунтував неможливість самостійно подати суду докази, щодо яких ним заявлено це клопотання, що є порушенням вимог ст. 38 ГПК України.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору підряду №06-02/17 від 06.02.2017р., ст., ст. 11, 651, 653, 837, 849 ЦК України просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна суму 103 540,32 грн. перерахованої попередньої оплати.

Відповідач позовні вимоги не визнав, позов вважає безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав. Зазначає, що відповідно до п. 1 договір підряду №06-02/17 від 06.02.2017р., види, обсяги та ціна робіт, які виконує підрядник встановлюється у кошторисі та договірній ціні на підставі проектної документації Замовника. Проте, як зазначає, відповідач позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження визначення виду, обсягів та ціни Договору, які відповідно до п.3 Договору повинні визначатися у погодженій сторонами проектній документації, договірній ціні, що має бути додатком до Договору та на основі кошторису, що також є додатком до договору. Проте, жодної проектної документації та кошторису Замовником не надавалось, не надсилалось та ТОВ «Напіна» не отримувалось. Так само, не встановлювалась договірна ціна, яка повинна бути невід'ємним додатком до договору підряду. Крім того, зазначає, що позивачем не надано суду відповідних рахунків та актів виконаних робіт, на підставі яких замовник повинен сплатити грошові кошти за роботи, виконані підрядником. Так, у кошторисі та договірній ціні, які на час укладення та дії Договору не складалися замовником та не підписувалися ТОВ «Напіна» містяться посилання на рахунки, які підрядником замовнику не виставлялись та не надавались. При цьому, відповідні рахунки та акти виконаних робіт, складання яких передбачено п.3 Договору, позивачем суду не надані. Крім того, вказує, що за твердженнями позивача, роботи за Договором не виконувалися, водночас оплата здійснювалася замовником як за виконані роботи 06.02.2017р. та у подальшому 27.02.2017р., 16.03.2017р. та 28.03.2017р. без виставлених рахунків та підписаних актів виконаних робіт, а головне - без проектної документації, кошторису та договірної ціни, які й визначають види, обсяг робіт та їх ціну (оплату). На підставі зазначеного, відповідач просить суд в позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 р. між Приватним акціонерним товариством Запорізький асфальто-бетонний завод (замовник, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна (підрядник, відповідач) був підписаний договір підряду №06-02/17 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов'язується за технічним завданням Замовника на свій ризик виконати і здати йому в установлений цим Договором строк закінчені роботи з ремонту майданчику під автотракторну техніку, (далі - «Роботи»), а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик, який знаходиться за адресою: вул. Краснова. 12, м. Запоріжжя (далі - «фронт робіт») та у встановленому цим Договором порядку прийняти та оплатити повністю і належним чином виконані роботи (далі - «об'єкт будівництва»).

Пунктом 1.2 Договору сторони обумовили, що види, обсяги та ціна робіт, які виконує підрядник встановлюється у кошторисі та договірній ціні на підставі проектної документації Замовника.

Відповідно до п.1.3. Договору, роботи за цим Договором виконуються з використанням матеріалів та засобів (ресурсів) Підрядника, вартість яких включена до вартості робіт згідно Кошторису. Роботи за цим Договором можуть бути виконані частково з матеріалів Замовника.

За умовами п.2.1. Договору загальний строк виконання Робіт за цим Договором - 55 (п'ятдесят п'ять) календарних днів з дня надання Замовником будівельного майданчика (фронту робіт) та надходження попередньої оплати на розрахунковий рахунок Підрядника відповідно до п. 3.4. цього Договору.

Пунктом 2.2.Договору сторони визначили, що Підрядник приступає до виконання робіт з дня надходження попередньої оплати на його розрахунковий рахунок.

Загальна вартість робіт (ціна Договору) визначається у погодженій Сторонами Договірній ціні (додаток №2) яка визначається на основі Кошторису (додаток № 1) та складає 87029 грн. 15 коп., окрім того ПДВ 17405,8383 грн., всього 104 434 грн. 98 коп. (п.3.1 Договору).

Положеннями пункту 3.4 Договору сторони погодили, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 9000,00 грн.

Згідно п. 3.5 Договору сторони погодили, що всі послідуючі розрахунки до повного виконання робіт за цим Договором здійснюються Замовником щомісяця згідно виставленого рахунку та Акту протягом 3 (трьох) банківських днів з дня виставлення рахунку, з урахуванням здійсненої передплати.

Пунктом 4.2.1 Договору сторони узгодили, що Замовник зобов'язується на момент підписання цього договору надати Підряднику всю необхідну технічну та проектну документацію для виконання робіт, в іншому випадку підрядник не може нести будь-яку відповідальність за точний результат роботи.

Відповідно до п. 4.4.1 Договору підрядник зобов'язався виконати роботи якісно і своєчасно у відповідності з цим Договором та іншими додатками до цього Договору.

Згідно п. п. 7.1., 7.2 Договору, Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін та діє до 01 квітня 2017р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором. Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

За змістом положень ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 174 ГК України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати в тому числі з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою, відносини сторін, що визначені договором підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р. відповідають змісту підрядних відносин.

Будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.(ст. 317 ГК України).

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В силу приписів ч. 5ст. 318 ГК України, договір підряду, серед інших умов повинен передбачати предмет договору (найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом).

Як вбачається зі змісту договору підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р., під час його укладення сторонами не було погоджено такі істотні умови договорів даного виду, як обсяги, види та ціни підрядних робіт. Однак, п.п.1.1, 3.1. Договору сторони визначили в якості невід'ємних додатків до даного Договору договірну ціну, кошторис та технічне завдання, які сторонами Договору фактично не погоджували та не підписували (доказів не надано).

При цьому, суд не приймає до уваги надані позивачем кошторис, договірну ціну та технічне завдання, оскільки зазначені документи не підписані з боку ТОВ «Напіна», жодних доказів на підтвердження направлення зазначених документів на адресу відповідача та/або їх отримання відповідачем позивачем не надано, отже зазначені документи не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

У відповідності зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

В силу вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 ГК України, визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода.

Ч. 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Як встановлено судом, під час підписання договору підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р. сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, в зв'язку з чим, договір слід вважати неукладеним (таким, що не відбувся).

Також, суду не надано доказів виконання цього договору підряду. Відповідач в судових засіданнях пояснив, що йому не передавався будівельний майданчик для виконання робіт та до виконання Договору відповідач не приступив. Позивач доказів протилежного суду не надав.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем було здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 64 000, 00 грн. на користь відповідача на підставі договору підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р., який як вказано вище є неукладеним, а саме згідно платіжних доручень:

- платіжне доручення №1670 від 16.03.2017р. в сумі 40 000,00 грн.- призначення платежу: «плата за послуги згідно догов. підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р. в. т.ч. ПДВ 20% - 6666, 67 грн.».

- платіжне доручення №1736 від 28.03.2017р. в сумі 24 000,00 грн.- призначення платежу: «плата за послуги згідно догов. підряду №06-02/17 від 06.02.2017 р. в. т.ч. ПДВ 20% - 4000 грн.».

Згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідач факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 64 000,00 грн. належними доказами не спростував, а також не надав доказів повернення зазначеної суми позивачу.

За приписами ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, враховуючи той факт, що Договір на підставі якого позивач перерахував кошти відповідачу, суд вважає неукладеним, тому підстави для їх повернення як передплати за Договором відсутні. Проте, отримані відповідачем від позивача грошові кошти в сумі 64 000, 00 грн. в силу вищезазначеної норми закону є безпідставно отриманими коштами, які підлягають поверненню відповідачем на користь позивача.

Стосовно доводів позивача відносно здійсненних ним оплати за платіжними дорученнями № 1490 від 06.02.2017р. та №11574 від 27.02.2017р., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справ, позивачем було здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 100000, 00 грн. на користь відповідача за наступними платіжними доручення, а саме:

- № 1490 від 06.02.2017р. в сумі 70 000, 00 грн. призначення платежу: «плата за послуги згідно догов. №28-10/16 від 28.10.2016р. в. т.ч. ПДВ 20% - 11666, 67 грн.»., (листом №2017/06-02 від 06.02.2017р. призначення платежу про зарахування сплаченої частини в сумі 9540,32 грн. ПАТ Запорізький асфальто-бетонний завод просило вважати як оплату в рахунок договору №06-02/17 від 06.02.2017р.)

- №11574 від 27.02.2017р. в сумі 30000,00 грн. - призначення платежу: «плата за послуги згідно догов. №28-10/16 від 28.10.2016р. в. т.ч. ПДВ 20% - 5000 грн.»., (листом №2017/06-02 від 06.02.2017р. призначення платежу про зарахування сплаченої суми 30 000,00 грн. ПАТ Запорізький асфальто - бетонний завод просило вважати як оплату в рахунок договору №06-02/17 від 06.02.2017р.)

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду доказів направлення чи/або отримання відповідачем листів №2017/06-02 від 06.02.2017р. та №2017/06-02 від 06.02.2017р., якими було змінено призначення платежу за вказаними грошовими коштами, таким чином відсутність таких доказів позбавляють суд можливості дійти висновку, що такі оплати проведені саме на виконання вказаного спірного договору.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі та стягнення з відповідача 64 000,00 грн. безпідставно перерахованих позивачем коштів.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства Запорізький асфальто-бетонний завод, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна, м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Напіна, (69084, м. Запоріжжя, вул. Базова, 1-г, ) на користь Приватного акціонерного товариства Запорізький асфальто-бетонний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Гончарова, 20, ) 64 000 (шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. безпідставно отриманих коштів, та 988 (дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 99 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "26" вересня 2017р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.