РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017Справа №910/9026/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до комунального підприємства "Житній ринок"

про стягнення 132 966,16 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Кучерява Т.А. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго" до комунального підприємства "Житній ринок" про стягнення 132 966,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/9026/17.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором постачання теплової енергії у гарячій воді №25-0089 від 16.11.2001 року, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 111 716,79 грн за використану теплову енергію за період з 01.02.2016р. по 01.05.2017р. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 17 534,87 грн та 3 % річних в розмірі 3 714,50 грн.

Відповідач подав відзив на позов, в якому відповідач щодо наявності заборгованості не заперечував, проте надав пояснення, що він перебуває у тяжкому фінансовому становищі.

10.08.2017 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якої позивач просив суд стягнути з відповідача 109 716,79 грн - суму основного боргу, 3 714,50 грн - 3 % річних, 17 534,87 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята Господарським судом міста Києва.

13.09.2017 року представником відповідача подано клопотання, в якому просив суд розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними платежами, надав докази здійснення 02.08.2017 року часткової оплати заборгованості в розмірі 4 000,00 грн.

В судовому засіданні 19.09.17р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2001 між публічним акціонерним товариством «Київенерго» (енергопостачальна організація) та комунальним підприємством "Житній ринок" (абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №25-0089 від 16.11.2001 року

Відповідно до п.1.1. Договору предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з пп.2.2.1. Договору постачальник зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та в обсягах, згідно з Додатком 1 до Договору.

Між позивачем та відповідачем укладено додатки до Договору, якими визначено обсяги постачання теплової енергії абоненту, тарифи на теплову енергію, порядок розрахунків за теплову енергію, умови припинення подачі теплової енергії.

На підставі п.5 Додатку 4 до Договору абонент зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у районному відділі теплозбуту табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає у РВТ).

Відповідно до п. 4 Додатка 4 до Договору абонент оплачує вартість, використаної теплової енергії не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим.

Згідно з п.8.1. Договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2002 року.

Відповідно до 8.4. Договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Зобов'язання за Договором виконані позивачем належним чином, що підтверджується обліковими картками (табуляграмами), відомостями приладів обліку споживання теплової енергії за спірний період, що містяться в матеріалах справи. Вказаними доказами підтверджується факт постачання позивачем відповідачу протягом вказаного періоду теплової енергії.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, згідно зі статтями 14, 526 Цивільного кодексу України, між сторонами у справі наявні цивільні права і обов'язки (зобов'язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 Цивільного кодексу України не допускається.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п. 4 Додатка 4 до Договору абонент оплачує вартість, використаної теплової енергії не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим.

Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи (обліковими картками, розрахунком заборгованості) підтверджується надання позивачем послуг із постачання теплової енергії у гарячій воді та існування заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті вартості спожитої теплової енергії за спірний період.

Згідно розрахунком позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, сума боргу з урахуванням часткової оплати 20.07.2017 року в розмірі 2000,00 грн, склала 109 716,79 грн.

Судом встановлено, що відповідачем сплачено 02.08.2017 року 4 000,00 грн, в зв'язку з чим провадження в частині стягнення з відповідача 4000,00 грн на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

Таким чином, враховуючи часткову оплату відповідачем 02.08.2017 року заборгованості в розмірі 4 000,00 грн, сума боргу склала 105 716,79 грн.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, доказів її погашення останнім не надано, контррозрахунок не наведено, в зв'язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача 105 716,79 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 714,50 грн. та інфляційні втрати в розмірі 17 534,87 грн. за період з березня 2016 року по квітень 2017 року.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 3 714,50 грн. та інфляційних втрат в розмірі 17 534,87 грн.

Відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про розстрочку виконання рішення суду згідно наданого відповідачем графіку.

Відповідно до ч.6 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розглядаючи клопотання про розстрочку виконання рішення, суд здійснення відповідачем часткового погашення заборгованості перед позивачем, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача щодо розстрочення рішення суду, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення на 12 місяців рівними платежами.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

За таких підстав витрати позивача по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог та позовних вимог, провадження за якими припинено, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з комунального підприємства "Житній ринок" (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал, будинок 16, ) на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) 105 716 (сто п'ять тисяч сімсот шістнадцять) грн 79 коп - суми боргу, 3 714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) грн 50 коп - 3 % річних, 17 534 (сімнадцять тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн 87 коп - інфляційних втрат та 1904 (тисячу дев'ятсот чотири) грн 49 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 4 000,00 грн - припинити.

4. Розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними платежами.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 27.09.2017 р.