Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" вересня 2017 р. Справа № 906/1207/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 01.11.2016;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімекс-Мостосталь Україна"

до Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш"

про стягнення 1194836,00грн (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог)

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача завданих збитків в розмірі 2000000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт спричинення відповідачем збитків внаслідок неправомірного демонтажу останнім лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни належного позивачу цеху, що, зокрема, підтверджується підписаним сторонами договором від 16.03.2016.

Ухвалою суду від 19.01.2017 у справі №906/1207/16 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Свістунову Ігорю Сергійовичу, провадження у справі зупинено (а.с. 47-48).

Ухвалою суду від 25.07.2017 провадження у справі поновлено у зв'язку з надходженням до суду висновку судового експерта №477/06-2017 від 26.06.2017 з матеріалами, що надавались судом на дослідження, та матеріалами господарської справи №906/1207/16 (а.с. 130).

12.09.2017 позивачем до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача 1194836,00грн та повернути позивачу сплачений судовий збір у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог (а.с. 141).

Ухвалою від 12.09.2017 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та вважає заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 1194836,00грн (а.с. 154).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з відповідача 1194836,00грн збитків підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог та додатковому письмовому поясненні від 20.09.2017.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. На підтвердження факту направлення боржнику копії ухвали суду від 08.12.2016 судом долучено до матеріалів справи копію реєстру Ф-103 на відправлення рекомендованої з повідомленням кореспонденції (судова повістка) за 15.09.2017 (а.с. 157-158).

Cудом відповідно до ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" здійснено електронний запит № від 21.09.2017 та роздруковано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо заданих показників пошуку - код ЄДРПОУ відповідача - 00222172 (згідно позовної заяви), з якого вбачається, що місцезнаходження юридичної особи: 10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд.132 (а.с. 159-162).

Згідно абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У матеріалах справи знаходиться акт від 14.12.2015, складений представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімекс-Мостосталь Україна" (позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівікс" (охоронне агентство), про те, що 14.12.2015 о 06:45год. встановлено факт пошкодження стіни цеху, що знаходиться за адресою: вул. Корольова, 132, м. Житомир, а також те, що дана стіна приймалась під охорону 11.12.2015 працівниками ТОВ "Дівікс" у складі іншого майна ТОВ "Полімекс-Мостосталь Україна" в цілому та непошкодженому стані (а.с. 9).

Також, 14.12.2015 представниками позивача складено акт про те, що 14.12.2015 об 11:00год. встановлено факт зникнення лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бічної внутрішньої (додаткової утеплювальної) стін цеху, які знаходяться за адресою: вул. Корольова, 132, м. Житомир, які в свою чергу, у складі іншого майна ТОВ "Полімекс-Мостосталь Україна" перебували в цілому та непошкодженому стані (а.с. 10).

18.12.2015 уповноваженими представниками позивача та Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" (відповідач) складено акт фіксації зникнення та пошкодження огороджувальних споруд (з додатком) (а.с. 12-13), яким сторони встановили факт незаконного і протиправного часткового демонтажу укріплюючих металевих колон бетонно-блокової стіни, що позначена на план-схемі як "Стіна Є", наслідком чого стало її руйнування, а також суттєве пошкодження внутрішньої додаткової утеплювальної піноблокової стіни, що позначена на план-схемі як "Стіна З".

Сторони дійшли згоди, що остаточну вартість завданих збитків буде встановлено шляхом здійснення відповідної судової експертизи, проведення якої буде забезпечено сторонами (п. 2 даного акту). У п.3 вказаного акту сторони дійшли згоди про те, що у разі, якщо винна у зазначених вище діях сторона буде мати можливість відшкодування завданих збитків шляхом здійснення відбудови зруйнованих і пошкоджених конструкцій виключно своїми власними силами, сторони цього не заперечують за умови, якщо процес такого відновлення буде узгоджено сторонами попередньо.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться укладений між позивачем (Сторона-1) та відповідачем (Сторона-2) договір від 16.03.2016 (далі - Договір) (а.с. 14).

Відповідно до п.1 Договору Сторона-2 зобов'язується відшкодувати збитки Стороні-1, які були спричинені Стороною-2 (найнятими нею підрядними особами тощо) внаслідок неправомірного демонтажу лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни цеху Сторони-1, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132 та належить па праві власності Стороні-1, у першій половині грудня 2015 року, внаслідок чого останній було завдано шкоди в розмірі, що дорівнює вартості робіт по її усуненню (далі - відновлювальні роботи).

Згідно п.2 Договору вартість відновлювальних робіт визначається між Сторонами на підставі оцінки такої вартості незалежною кваліфікованою особою (організацією тощо), що здійснюється на замовлення Сторін, на яку, як на таку, що задовольняє Сторону-1 в якості компенсації Стороною-2 зазначених у п.1 даного договору збитків, вона погоджується за умови виконання Стороною-2 своїх зобов'язань за цим договором.

Для правильності визначення вартості відновлювальних робіт, Сторони мають разом визначити всі суттєві вимоги до відновлювальних робіт та надати їх у письмовій формі незалежному оцінщику протягом 10 календарних днів з моменту укладення цього договору (п.3 Договору).

Пунктом 4 Договору Сторона-2 відшкодовує Стороні-1 вартість відновлювальних робіт в термін до 01.08.2016 року.

Сторона-2 залишає за собою право провести відновлювальні роботи своїми силами або залучивши сторонню організацію в строк до 20.04.2016 року, про що заздалегідь має письмово повідомити Сторону-1 (п.5 Договору). Сторона-2 має право в рахунок компенсації завданої шкоди передати Стороні-1 матеріальні цінності, нерухомість та інше, що влаштує Сторону-1. Пропозицію про матеріальну компенсацію Сторона-2 має надати письмово.

25.08.2016 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №45/08 з вимогою про виконання останнім умов договору від 16.03.2016 у строк до 05.09.2016 (а.с. 17, 18). Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з відповідним позовом (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до відповідача про стягнення з нього завданих збитків у розмірі 1194836,00грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками слід розуміти втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

За загальним правилом збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Під поняттям "реальна шкода" розуміються дві групи витрат:

1) витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв'язку із знищенням речі (наприклад, вартість втраченого ремонту внаслідок знищення шарового крану стояку водопостачання в квартирі та затоплення квартири) тощо.

2) Витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Також під дане визначення підпадають ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв'язку із невиконання ним зобов'язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права.

Варто зазначити, що загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди встановлені ст.1166 ЦК України.

За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загалом, для відшкодування шкоди за правилами зазначених вище правових норм необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо);

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. При цьому, встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи (п.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.1994 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" (зі змінами і доповненнями);

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Отже, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №5011-71/2684-2012 від 22.01.2013.

При цьому, п.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.1994 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" (зі змінами і доповненнями) визначено, що для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України).

Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Так, відповідач доказів на підтвердження відсутності вини останнього у спричиненні позивачу збитків на суму 1194836,00грн суду не надав, і такі в матеріалах справи відсутні. Натомість, у матеріалах справи міститься укладений сторонами договір від 16.03.2016, з п.1 якого вбачається, що ТОВ "Верстатуніверсалмаш" визнає факт спричинення ТОВ "Полімекс-Мостосталь Україна" збитків внаслідок неправомірного демонтажу лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни цеху Сторони-1, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132 та належить па праві власності Стороні-1, у першій половині грудня 2015 року, внаслідок чого останній було завдано шкоди в розмірі, що дорівнює вартості робіт по її усуненню (а.с. 14).

З огляду на викладене, суд вважає встановленим факт наявності вини відповідача у спричиненні позивачу матеріальної шкоди внаслідок неправомірного демонтажу належної на праві власності останньому лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни цеху, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132.

При цьому, варто зауважити, що винні діяння відповідача з неправомірного демонтажу належної на праві власності останньому лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни цеху, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132, за своєю правовою природою є протиправною поведінкою останнього. Протиправність поведінки відповідача у даних спірних правовідносинах полягає в порушенні абсолютного права власності позивача, що виявляється в частковому знищенні належного йому майна.

Факт протиправності поведінки відповідача щодо демонтажу належної на праві власності позивачу лівої бокової та суттєвого пошкодження лівої бокової внутрішньої (додаткової утеплювальної) стіни цеху, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132, визнається і самим відповідачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані повноважними представниками сторонами акт фіксації зникнення та пошкодження огороджувальних споруд від 18.12.2015 (з додатком) (а.с. 12-13) та договір від 16.03.2016 (а.с. 14).

Як судом зазначалося вище, однією зі складових складу деліктного правопорушення є наявність шкоди, у даних спірних правовідносинах - матеріальної (збитків).

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта №477/06-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2017 (а.с. 76-103) вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для відновлення конструкцій та усунення пошкоджень, які виникли внаслідок розбирання (демонтажу) конструкцій пошкодженої частини виробничого корпусу, належного позивачу, складає 1194836,00грн.

Крім того, обов'язковим елементом складу деліктного правопорушення є причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає. передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату.

Причинний зв'язок між діями відповідача та збитками в розмірі 1194836,00грн підтверджується вищевказаним висновком експерта, відповідно до якого, пошкодження стіни лівого фасаду досліджуваної частини виробничого корпусу (літера "Н"), який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 132 та належить ТОВ "Полімекс-Мостосталь Україна" є н а с л і д к о м демонтажу та часткового пошкодження несучих конструкцій будівлі, які утворювали приміщення належні ПАТ "Верстатуніверсалмаш".

Причинний зв'язок також підтверджується вищевказаним актом фіксації зникнення та пошкодження огороджувальних споруд від 18.12.2015 (з додатком) (а.с. 12-13). Зокрема, згідно п.1 даного акту відповідач визнає, що встановлено факт незаконного та протиправного часткового демонтажу укріплюючих металевих колон бетонно-блокової стіни наслідком чого стало її руйнування, а також суттєве пошкодження внутрішньої додаткової утеплювальної піноблокової стіни.

Враховуючи вищевикладене. суд вважає, що позивачем доведено наявність у спірних правовідносинах всіх елементів складу деліктного правопорушення.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За змістом статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач позов щодо предмету та підстав не оспорив, доказів відшкодування позивачу збитків у розмірі 1194836,00грн не надав, і такі в матеріалах справи відсутні, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

При цьому, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1194836,00грн збитків належними та допустимими доказами.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1194836,00грн збитків є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати (у тому числі й витрати, пов'язані з оплатою проведення судової експертизи), відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою від 12.09.2017 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та вважає заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 1194836,00грн (а.с. 154), про що суд зазначав вище.

Ціна позову, з врахуванням вказаної заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 1194836,00грн.

Таким чином, виходячи із зазначеної ціни позову, розмір судового збору становить 17922,54грн (1194836,00грн х 1,5%).

Разом з тим, як вбачається з платіжного доручення №1800 від 01.12.2016, позивачем при зверненні до господарського суду сплачено судовий збір у розмірі 30000,00грн (а.с. 5).

З огляду на викладене, господарський суд повертає позивачу судовий збір з Державного бюджету України в сумі 12077,46грн (30000,00грн - 17922,54грн) ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш" (10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд.132; ідентифікаційний код 00222172) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімекс-Мостосталь Україна" (10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд.132; ідентифікаційний код 34293374):

- 1194836,00грн - збитків;

- 17922,54грн - судового збору;

- 5031,20грн - витрат, пов'язаних з оплатою проведення судової експертизи.

3. Повернути ухвалою суду Товариству з обмеженою відповідальністю "Полімекс-Мостосталь Україна" (10025, м. Житомир, вул. Корольова, 132; ідентифікаційний код 34293374) з Державного бюджету України 12077,46грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1800 від 01.12.2016 у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.09.17

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)