ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2017 року Справа № 903/1/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Плюшка І.А.,

Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. у справі № 903/1/16 господарського суду Волинської області за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція" ЛТД про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, -

В с т а н о в и в:

Подана Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", Заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

Статтею 4 Закон України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати).

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду встановлено у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Звертаючись з касаційною скаргою Заявником не додано доказів сплати судового збору. Водночас, Заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення судом рішення у справі у зв'язку з зараженням робочих серверів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" комп'ютерним вірусом "Petya", що унеможливило вчасну сплату судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, вказаною статтею Закону передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

Колегія суддів вважає, що заява про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню оскільки Заявником, не наведено переконливих доводів та не надано будь-яких доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим на теперішній час сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. Крім того, з поданого клопотання не вбачається, що у Заявника до ухвалення рішення у справі з'явиться можливість сплатити судовий збір, встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням приписів п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана Заявником касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про відстрочення сплати судового збору при поданні касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. у справі № 903/1/16.

2. Касаційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. у справі № 903/1/16 господарського суду Волинської області повернути без розгляду.

Головуючий суддя Малетич М.М.

Судді

Плюшко І.А.

Шевчук С.Р.