КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р. Справа№ 910/9911/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Мальченко А.О.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Кривошей В.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Ваколюк Ю.П. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р.

у справі №910/9911/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС"

про розірвання договору від 06.12.1999р. та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС" (далі - Товариство) про розірвання типового договору оренди нежилих приміщень №б/н від 06.12.1999р. (далі - Договір) та виселення Товариства з нежитлового приміщення загальною площею 65,7 кв.м., розташованого в будинку №31 по бул. Т. Шевченка у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на те, що невиконання відповідачем, як орендарем, вимог орендодавця (позивача) про зміну та приведення договору оренди у відповідність до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015р. є підставою для розірвання договору та повернення об'єкту оренди заявнику.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/9911/17 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції при вирішенні спору, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також на неправильне встановлення обставин справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Смірнова Л.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.09.2017р.

11.09.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 13.09.2017р. оголошено перерву до 20.09.2017р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.12.1999р. між Комунальним підприємством житлового господарства Радянського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВС" (орендар) укладено договір оренди нежилих приміщень, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння і використання приміщення на першому поверху за адресою м. Київ, бул. Шевченка, 31, кв. 2; площею 65,7 кв.м. за призначенням кафе-магазин. Експертна оцінка вартості орендованого приміщення складена на момент укладення договору.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору.

Термін дії договору оренди з 06.12.1999р. по 06.09.2011р. (пункт 2.1 договору в редакції додатку №1 від 18.09.2001р.).

Згідно пункту 2.2 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту пункту 3.2 договору випливає, що договір припиняється в разі: закінчення строку на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; при закінченні терміну дії договору страхування орендованого приміщення.

Одностороння відмова від виконання умов договору не допускається. Договір може бути розірвано за погодженням сторін (пункти 3.1, 3.3 договору).

Пунктом 5.3 договору в редакції додаткової угоди №2 від 30.06.2007р. сторони погодили, що орендна плата складає 4 526,99 грн. з ПДВ, на момент початку дії додаткової угоди №2 від 30.06.2007р.

Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України (пункти 6.1,6.2 договору).

Відповідно до пункту 7.5 договору орендар зобов'язаний застрахувати орендоване майно на повний строк оренди відповідно до чинного законодавства України.

Додатковими угодами №2 від 30.06.2007р., №1 від 14.02.2011р. та №3 від 02.02.2015р. у договір вносилися зміни щодо назви орендодавця та його реквізитів.

12.08.2016р. листом №135 орендодавець повідомив орендаря про те, що постійною комісією Київської міської ради з питань власності (протокол №18 від 23.06.2016р.) прийнято рішення щодо продовження договору оренди строком на 2 роки 364 дні, за умови визначення орендної ставки у розмірі 20% та відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015р. (далі - Положення), результати незалежної оцінки є чинними протягом 6 місяців від дати оцінки, у зв'язку з чим для здійснення розрахунку орендної плати та підготовки проекту договору оренди нежитлових приміщень загальною площею 65,7 кв.м. на бул. Т. Шевченка, 31, позивач просив орендаря в термін 30 календарних днів забезпечити виконання експертної оцінки майна.

На виконання листа орендодавця №135 від 12.08.2016р. орендарем було подано позивачу звіт про оцінку орендованого майна, а листом №2197/3 від 11.05.2017р. позивач повідомив орендаря про те, що немає можливості повернути йому звіт на оцінку майна, оскільки Департамент комунальної власності м. Києва після рецензування повертає таку оцінку орендодавцю, тобто Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації.

10.01.2017р. орендодавець звернувся до орендаря з приписом №3, яким повідомив, що термін дії договору оренди закінчився і надалі продовжуватися не буде, оскільки невиконання орендарем вимог орендодавця про зміну та приведення договору оренди у відповідність до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва є підставою для розірвання договору.

У позовній заяві позивач зазначав, що у зв'язку з невиконання орендарем вимог орендодавця (позивача) про зміну та приведення договору оренди нежитлових приміщень у відповідність до чинних норм законодавства, що на думку позивача є підставою для розірвання договору оренди від 06.12.1999р. та виселення орендаря з приміщення.

Утім, такі доводи орендодавця є незаконними.

Зі змісту статті 759 ЦК України випливає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 4 ст. 284 Господарського кодексу України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні положення наведені у пункті 2.2 договору оренди.

У пункті 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Таким чином, законодавством передбачено автоматичну пролонгацію такого договору у випадку відсутності заяви однієї із сторін щодо припинення дії договору. При цьому, законодавцем не встановлено будь-якої форми щодо заяви сторони про припинення дії договору у зв'язку із закінчення строку його дії.

Колегією суддів встановлено, що протягом місяця після закінчення строку дії договору жодна із сторін не скористалася наданим законом правом і не відмовились від продовження договору, внаслідок чого договір вважається продовженим до 07.06.2023р.

Позивач як на підставу для розірвання договору оренди посилався також на те, що відповідачем не подано орендодавцю доказів укладення договору страхування об'єкта оренди, а також платіжного доручення про перерахування страхового платежу. Разом з тим, позивач зазначав, що неодноразово звертався до відповідача з проханням провести оцінку об'єкта оренди та про приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про втрати та збитки, які вказана сторона понесла внаслідок порушення іншою стороною договору.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є, зокрема, страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендоване майно страхується орендарем на користь того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

З матеріалів справи вбачається, що між орендарем і ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" був укладений договір добровільного страхування майна №019031/0211/0001786 від 02.03.2017р., який направлено орендодавцю листом від 24.03.2017р. і який ним отримано 25.04.2017р. відповідно до вхідного штампу №2197/3. Матеріали справи також містять платіжне доручення про перерахування страхового платежу від 06.03.2017р., додаткову угоду №1 до вказаного договору та договір добровільного страхування майна №018245/0211/0000255 від 01.03.2016р.

Разом з тим, оскільки договір оренди продовжено з 07.09.2011р., то вимога позивача щодо проведення орендарем оцінки об'єкта оренди не є підставою для розірвання правочину. Крім того, з листа орендодавця №2197/3 від 11.05.2017р. вбачається, що орендарем був проведений та наданий позивачу звіт про оцінку орендованого майна.

Отже, враховуючи відсутність порушення відповідачем умов договору та продовження його дії, у задоволенні позовних вимог про розірвання договору та виселення відповідача з орендованого за договором приміщення підстав немає.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі та задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" .

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/9911/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/9911/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9911/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді А.О. Мальченко

Л.Г. Смірнова