КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа№ 910/8401/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Зеленіна В.О.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Янголь О.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р.

у справі № 910/8401/17 (cуддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

про стягнення 31 484,49 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" про стягнення 31 484,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені умови укладеного між сторонами спору договору оренди нежитлового приміщення № 2-ПО від 06.03.2014р. в частині повернення позивачу витрачених грошових коштів у розмірі 31 484,49 грн. на поліпшення орендованого приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. у справі №910/8401/17 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції при вирішенні спору, ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Смірнова Л.Г., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2017р. апеляційну скаргу ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.09.2017р.

11.09.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Позивач у судове засідання, що відбулось 19.09.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення відповідача, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.03.2014р. між ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" (орендар) та ПАТ "РОДОВІД БАНК" (орендодавець) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 2-ПО (договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов'язується передати орендарю у строкове платне користування нежиле приміщення (банк) в житловому будинку, А-5, загальною площею 65,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, яке обладнане системою пожежної сигналізації, охоронної сигналізації, системою відео спостереження, структурованою кабельною системою, сейфом та кондиціонером згідно переліку, наведеного в додатку № 1 до даного договору (далі - приміщення).

Згідно пункту 5.2 договору строк оренди приміщення починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення в оренду та діє до 26.07.2016р.

Актом приймання-передачі приміщення від 12.03.2014р. орендодавець передав орендарю об'єкт оренди.

У подальшому, між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (виконавець), укладено договір на виконання ремонтних робіт № 15/04-14 від 15.04.2014р., відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати роботи по ремонту приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000059 від 02.06.2014р., виконавцем проведені роботи на загальну суму 43 118,64 грн., а саме: виготовлення гіпсо-картонних стін в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1; облицювання стін; облицювання стелі; монтаж столярних виробів; облаштування вхідної групи; електромонтажні роботи; роботи, пов'язані з монтажем АТМ та меблів.

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт та установки обладнання згідно рахунку ВБ-01047 від 06.06.2014р. ТОВ "ВЕНБЕСТ" виконало на замовлення позивача роботи з монтажу та налаштування охоронно-тривожної сигналізації на загальну суму 22 850,40 грн.

Орендар та орендодавець за укладеним договором оренди дійшли згоди розірвати його з 17.11.2014р.

Цього ж дня орендар здав, а орендодавець прийняв орендоване майно, про що ними був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення з оренди.

29.08.2015р. позивачем надіслано орендодавцю вимогу № 22/3-27572 про відшкодування вартості здійснених орендарем невід'ємних поліпшень у розмірі 31 484,49 грн.

Проте, відповідач грошові кошти не сплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

На підставі постанови правління НБУ № 733 від 20.11.2014р. "Про віднесення публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123 від 20.11.2014р. "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК", згідно з яким з 21.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК".

Постановою правління НБУ №188 від 19.03.2015р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК", виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015р. "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком на 1 рік з 20.03.2015р. по 19.03.2016р. включно.

Рішенням № 213 від 22.02.2016р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" на два роки до 19.03.2018р. включно.

Згідно приписів ст. 776 Цивільного кодексу України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

За загальним правилом право наймача на відшкодування поліпшень майна, переданого у найм, пов'язується із згодою наймодавця на проведення таких поліпшень. Згода наймодавця може бути виражена в самому договорі або в окремому документі. Згода орендодавця на реконструкцію, переоснащення чи поліпшення орендованого майна має бути втілена у певну документальну форму, якщо такі дії не передбачені у самому договорі оренди.

При цьому, ст. 776 та ст. 778 Цивільного кодексу України регулюють різні за своєю правовою природою відносини та потребують певного розмежування при застосуванні в контексті конкретних обставин справи.

Так, ст. 776 вказаного Кодексу визначає питання здійснення ремонту речі, переданої у найм, що є необхідним для експлуатації такої речі за призначенням, а положення ст. 778 цього Кодексу встановлює питання щодо поліпшення речі, яка є предметом договору найму, тобто проведення певних її змін, завдяки яким покращується її стан, корисність, комфортабельність, зовнішній вигляд тощо у порівнянні з тим станом, в якому річ знаходилася до передачі наймачеві.

Диференціація понять "поліпшення" та "ремонт" зводиться до того, що за наслідками проведення наймачем ремонту відновлюються втрачені якісні характеристики майна без яких неможлива або значно ускладнена його подальша експлуатація, тоді як у результаті поліпшень покращується стан речі, який до таких покращень мав необхідні функціональні властивості, проте не був досить зручним у певних обставинах.

Відповідно до акту приймання-передачі від 12.03.2014р. за укладеним між сторонами спору договором оренди, приміщення повністю відповідало умовам договору та було обладнано відповідними системами пожежної сигналізації, охорони, відеоспостереження, тощо.

Позивач посилався на те, що ним здійснено ряд ремонтно-будівельних робіт, які він вважає поліпшеннями орендованого майна і які неможливо відокремити від приміщення без завдання останньому шкоди.

Зі змісту пункту 4.4 договору оренди випливає, що позивач має право:

- встановлювати чи використовувати сигналізацію та інші системи охорони та відеоспостереження в приміщенні (пп. 4.4.4 договору);

- здійснювати перебудову, перепланування, капітальний ремонт приміщення лише за письмовою згодою орендодавця. Поточний ремонт приміщення здійснюється без письмової згоди орендодавця. Якщо поліпшення приміщення, що здійснюється орендарем за власний рахунок та можуть бути відокремлені від приміщення без його пошкодження, орендар має право на вилучення таких поліпшень. У випадку, якщо при вилученні поліпшень приміщенню буде заподіяна шкода, позивач зобов'язаний усунути заподіяну шкоду або відшкодувати вартість заподіяної шкоди; вартість заподіяної шкоди визначається згідно діючих на момент заподіяння шкоди державних будівельних норм протягом 30 днів від дати отримання письмової вимоги орендодавця. До невідокремлених поліпшень приміщення відносяться: покриття підлоги та стелі, покриття стін, система опалення, двері, лічильники, пожежна сигналізація, вікна, вітрина, охоронно-тривожна сигналізація, система відеоспостереження, структурована кабельна система (пп. 4.4.6 договору).

Отже, умовами договору врегульований порядок відшкодування вартості поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем. Так, будь-яке поліпшення орендованого майна потребує згоди на це орендодавця, про що застережно у п. 4.4 договору оренди.

У наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000059 від 02.06.2014р., здачі-приймання виконаних робіт та установки обладнання згідно рахунку ВБ-01047 від 06.06.2014р. ТОВ "ВЕНБЕСТ" і на які посилався позивач у якості підтвердження вартості здійснених ним поліпшень у розмірі 31 484,49 грн., йдеться саме про поліпшення орендованого майна і пристосування його до потреб орендаря: монтаж та налаштування додаткової охоронно-тривожної сигналізації; виготовлення стін в приміщенні; облицювання стін та стелі; монтаж столярних виробів; облаштування вхідної групи; електромонтажні роботи; роботи, пов'язані з монтажем АТМ та меблів орендованого нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Утім, доказів надання згоди орендодавця на здійснення таких поліпшень позивач не надав.

В силу положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Виходячи зі змісту наведених норм чинного законодавства та умов договору оренди, позивач не має права вимагати відшкодування вартості витрат на поліпшення майна, допоки не доведе, що на здійснення ним поліпшень орендованого майна була надана письмова згода орендодавця.

На момент розгляду справи у суді першої інстанції така згода відсутня. З огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Заявлене відповідачем у суді апеляційної інстанції клопотання про застосування наслідків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем така заява до суду першої інстанції не подавалася.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. у справі № 910/8401/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. у справі № 910/8401/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8401/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

В.О. Зеленін