ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017р. Справа № 917/1056/17

За позовом Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод", вул.Ливарна, 12, м.Полтава, 36034

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул.П. Комуни, 40 а, м.Полтава, 36020

про скасування оперативно-господарських санкцій

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін 07.09.2017р. :

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 27.01.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №36 від 06.09.2017р.

ОСОБА_3 дов. №35 від 06.09.2017р.

ОСОБА_4 дов. б/н від 20.03.2017р.

ОСОБА_5 дов. б/н від 02.08.2017р.

Після перерви оголошеної в судовому засіданні 07.09.2017р.

Представники сторін 14.09.2017р.

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_3 дов. №35 від 06.09.2017р.

ОСОБА_5 дов. б/н від 02.08.2017р.

ОСОБА_6 дов. б/н від 20.03.2017р.

ОСОБА_7 дов. б/н від 18.07.2017р.

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається заява Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод" про визнання неправомірними та скасування оперативно-господарських санкцій за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення №29-6/2002-25 від 01.07.2002 року, застосовану КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал".

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема посилається на порушення з боку Відповідача під час забору проб, проведення дослідження якості води та застосування оперативно-господарської санкції.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечують, посилаючись на те, що дії КП ПОР «Полтававодоканал» має законні підстави на відбір проб та нарахування плати за скид наднормативних забруднень підприємства згідно з чинним законодавством.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі КП "Полтававодоканал") та Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" (далі - ПП "Полтавський ливарно-механічний завод") 01.06.2002р. укладений Договір №29-6/2002-25 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення.

Об"єктом користування послугами є Приватне підприємство "Полтавський ливарно-механічний завод" вул.Ливарна, 12, м.Полтава, 36034.

Відповідно до п.п.4.1.2 Договору, Водоканал має право здійснювати раптовий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосування на підставі результатів контролю (при виявленні порушень договірних вимог) підвищення тарифів.

Відповідно до п.п. 6.5. Договору, договір укладається з 01.06.2002р. по 31.12.2002р. і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

За умовами даного договору сторони зобов"язуються керуватися діючими "Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. №190 та зареєстрованих Мінюстом України 07.10.2008р. за №936/15627, "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населених пунктів України" затверджених наказом Держбуду України від 19.02.201002р. за №37, Інструкцією про встановлення та сплати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" затвердженої наказом Держбуду України 19.02.2002р. №37 та "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтави" затверджених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.09.2007р. за №240.

28.03.2017р. представниками Комунального підприємства "Полтававодоканал" в присутності представника підприємства було відібрано проби води методом паралельного відбору за номером №1 та для контрольної проби, що залишилася на підприємстві за №2.

За результатами відбору Водоканалом 06.04.2017р. було складено протокол №1204 про виявлення забруднення вод за такими показниками: СПАР, азот амон., залізо, нараховано ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" за забруднення стічних вод понад норму у розмірі 30 045,60 грн. та виставлено рахунок №46 від 19.04.2017р. до сплати вказаної суми.

Однак позивач посилається на те, що при проведенні відповідного дослідження відповідачем не достатньо було взято кількості води; дослідження проведено з перевищенням допустимих строків зберігання проб, що не може об"єктивно відображати якість стічних вод; під час проведення дослідження відповідачем не було дотримано державних нормативів щодо забору вод, що вплинуло на результат аналізу; застосовані санкції не відповідають умовам укладеного договору. Крім того, нарахування плати відбулося згідно Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населення пунктів №37 від 19.02.2002 року, яка на момент застосування санкцій втратила чинність.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного:

Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб"єктів господарювання та споживачів.

За приписами ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожний суб"єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів і має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України).

В частині 2 ст. 16 ЦК України закріплено перелік основних засобів захисту цивільних прав та інтересів, який кореспондується із положеннями ст. 20 ГК України. Абзацом другим даної частини також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Із аналізу наведеного вище законодавства слідує, що особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Так, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання неправомірними та скасування оперативно-господарських санкцій за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення №29-6/2002-25 від 01.07.2002 року.

За приписами п.п.2.3. загальнодержавних Правил та п.п.2.4.3. місцевих Правил підприємствам надано право звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків.

Приписи зазначених Правил як загальнодержавних так і місцевих поширюються на сторони даного спору, оскільки позивач є підприємством, яке скидає стічні води в систему каналізації м.Полтави, а відповідач - комунальне підприємство м. Полтави, на балансі якого перебувають системи місцевого водопроводу та каналізації.

За змістом п. п. 1.8, 1.9 загальнодержавних Правил водоканали приймають стічні води підприємств до комунальної або відомчої каналізації на підставі укладеного з Водоканалом договору на приймання стічних вод; кожне підприємство скидає стічні води в каналізаційну систему населеного пункту через окремий випуск з обов'язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами Підприємства в місцях, що мають під'їзні дороги.

Загальнодержавними та місцевими Правилами визначено, що Водоканал зобов"язаний установлювати кожному Підприємству кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладанні договорів з Підприємствами на послуги водовідведення.

Згідно з п. З.8. вказаного договору при скиданні Абонентом стоків з перевищенням гранично-допустимої концентрації забруднюючих речовин, оплата послуг водовідведення здійснюється Абонентом за підвищеним тарифом з коефіцієнтом кратності, що визначається у відповідності з п. 6.3. та п. 6.4. Правил приймання стічних вод в каналізаційну мережу м. Полтава, за скидання стічних вод без дозволу (або після закінчення терміну його дії) Абонент сплачує за послуги каналізації за підвищеним тарифом з коефіцієнтом 5, до оформлення відповідного дозволу.

У відповідності до умов договору № 29-6/2002-25 від 01.07.2002 року, а саме п. 4.1.2. розділу 4 Водоканал має право на раптовий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб /з контрольного колодязю/ для контролю за якістю стічних вод, що скидаються та застосування на підставі результатів контролю (при виявленні порушень договірних вимог) підвищених тарифів.

29.12.2015 року Приватне підприємство Полтавський ливарно-механічний завод розробило та погодило паспорт водного господарства та отримало Дозвіл на скид стічних вод у систему каналізації (у Правилах № 158 від 18.08.2016 р. Дозвіл замінено на Вимоги щодо якості скиду з переліком ГДК (гранично-допустимі концентрації при цьому залишилися незмінними).

Пунктом 7.1.6 Розділу 7 Правил передбачено, що відбір проб стічних вод Підприємств виконується уповноваженим представником Водоканалу - співробітником служби охорони водних ресурсів, про що складається ОСОБА_4, який підписують як представник Водоканалу, так і представник Підприємства - абонента.

ОСОБА_8 від 28.03.2017 року підписаний представником Водоканалу -інженером служби охорони водних ресурсів ОСОБА_9 та представником приватного підприємства Полтавський ливарно-механічний завод заступником головного енергетика ОСОБА_10 В ОСОБА_8 зазначені дата, час, умови відбору, номер пляшки, завдання щодо хімічного аналізу, а також про відбір контрольної та паралельної проби. Відповідно до п.7.3.2. Правил - проби для підприємства та контрольні проби відбираються на вимогу Абонента.

Згідно п. 7.3.6. Правил - найменший загальний об'єм разової проби Зл (в посуд для Головної проби - 1 л, в посуд для паралельної проби - 1 л, в посуд для контрольної проби -1 л). Отже, КП ПОР Полтававодоканал було здійснено відбір Головної проби в 1 л., Контрольної проби в 1 л., Паралельної проби в 1 л., відповідно до Правил.

Представники Водоканалу надали суду Журнал реєстрації проб підприємства та робочий зошит, що підтверджують проведення лабораторних досліджень стічної води приватного підприємства Полтавський ливарно-механічний завод

В ході проведення досліджень були виявлені перевищення норм з ГДК по азоту амонійному, СПАР, фосфатам та залізу. Лабораторні аналізи проводяться виробничою лабораторією служби охорони водних ресурсів КП ПОР Полтававодоканал. Лабораторія атестована на проведення вимірювань у сфері контролю стану навколишнього природного середовища в галузі - води зворотні та поверхневі (свідоцтво про атестацію № 178-15 від 07Л2.2015 року).

Відповідно до п. 7.3.3 Правил, результати аналізу надсилаються Абоненту поштовим листом. В 15-дений термін, саме 04.04.2017 року були відправлені поштовим листом результати аналізів підприємству Полтавський ливарно-механічний завод. А також, була направлена інформація про нарахування плати за скид наднормативних забруднень за лютий, березень 2017 року, оскільки на підставі п. 8.5 Правил, плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням ДК установленим разовим аналізом, стягується за два календарні місяці -місяць у якому відібрана проба та за попередній місяць.

19.04.2017 року КП ПОР Полтававодоканал надіслало приватному підприємству Полтавський ливарно-механічний завод лист з розрахунками плати за скид наднормативних забруднень та рахунок на сплату № 46 від 19.04.2017 року на суму 30045,58 грн. Так згідно п.2.5.4 Правил - підприємства зобов'язані своєчасно сплачувати виставлені Водоканалом рахунки за скид понаднормативних забруднень при перевищенні встановлених показників ГДК.

Крім того, Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів № 37 від 19.02.2002 року скасована 21.05.2017 року, тоді як рахунок про нарахування плати за скид понаднормових забруднень виставлений від 19.04.2017 року.

Відповідно до пункту 3.12 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг позивач зобов"язаний у 5-ти денний термін з дня отримання рахунку направити до відповідача уповноваженого представника з відповідними обгрунтовуючими документами для врегулювання розрахунків. У випадку невиконання цієї умови рахунки відповідача вважаються прийнятими до оплати.

Докази направлення уповноваженого представника позивача до відповідача для врегулювання розрахунків в порядку передбаченому пунктом 3.12 договору в матеріалах справи відсутні.

Позивач не надав суду доказів які б вказували на викладені в позовній заяві обставини, натомість представники відповідача надали обгрунтовані пояснення та докази що свідчать про правомірність вчинених ними дій та законність застосування оперативно-господарських санкцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відбір проб стічних вод, розрахунок заборгованості та пред"явлення спірного рахунку здійснено відповідачем в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У ст. 54 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2013 р. №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст. ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 19.09.2017року

Суддя Гетя Н.Г.