КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа№ 925/1539/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Арбузов О.О. - представник за довіреністю від 31.08.2017 року;

від відповідача: Ніколаєв О.В. - представник за довіреністю від 27.02.2016 року;

Геращенко М.В. - представник за довіреністю від 18.12.2016 року;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 року

у справі № 925/1539/16 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Публічного апеляційного товариства "Дельта Банк"

до Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора

третя особа Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк"

про зобов'язання визнати та включити кредиторську вимогу до проміжного ліквідаційного балансу підприємства

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу «Апельсин» в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора про зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу ПАТ «Дельта Банк» у сумі 76 559 928, 61 грн. як визнану.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем були укладені кредитні договори № 49.8.2/38/2007 від 23.08.2007 року та № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року. ПАТ «Кредитпромбанк» свої зобов'язання по кредитним договорам виконав належним чином та надав відповідачу кредит. 27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за вищевказаними кредитними договорами. Беручи до уваги те, що відповідач свої зобов'язання за кредитними договорами не виконав, кредит не повернув та враховуючи те, що Приватне підприємство Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» знаходиться у стані припинення ПАТ «Дельта Банк» звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 76 559 928, 61 грн. Зважаючи на те, що відповідач у встановлений строк відповіді на заяву не надав позивач звернувся до суду із позовом про зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу його кредиторську вимогу у сумі 76 559 928, 61 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 12.02.2015 року позивачем було укладено договір застави майнових прав, відповідно до якого майнові права за укладеними з відповідачем кредитними та іпотечними договорами, позивач передав в заставу ПАТ «Авант-Банк», у якості забезпечення грошового зобов'язання у сумі 78 551 629, 97 грн. Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 року у справі № 910/13924/15 ПАТ «Авант-Банк» звернув стягнення на предмет іпотеки по вказаному договору застави майнових прав. Отримавши право вимоги за укладеними з відповідачем іпотечними договорами, третя особа звернула стягнення на предмет іпотеки та 17.11.2015 року зареєстрував за собою право власності на комплекс будівель готелю по вул. Фрунзе, 145 у м. Черкаси.

Враховуючи зазначене, апелянт вважає, що станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції, позивач реалізував отримані від ПАТ «Кредитпромбанк» майнові права щодо стягнення з відповідача кредитної заборгованості, шляхом передачі їх ПАТ «Авант-Банк» в якості виконання зобов'язань на загальну суму 78 551 629, 97 грн.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу «Апельсин» в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора по справі № 925/1539/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу «Апельсин»" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 16.05.2017 року.

У судовому засіданні 16.05.2017 року представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2017 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, надав пояснення по суті спору.

Крім того, представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання сторін про продовження строку розгляду спору.

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено договір застави майнових прав з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", відповідно до якого, майнові права за укладеними з Приватним підприємством Готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" кредитними та іпотечними договорами, позивач передав в заставу Публічному акціонерному товариству "Авант-Банк" в забезпечення грошового зобов'язання в сумі 78 551 629,97 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року визнано недійсним договір застави майнових прав від 12.02.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Авант-Банк" і Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", однак є рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.01.2015 року про стягнення заборгованості по вказаному договору, яке не скасовано та набрало законної сили.

Беручи до уваги вищезазначене та враховуючи, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк", колегія суддів залучила останнього до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року розгляд справи відкладено до 31.05.2017 року.

У судовому засіданні 31.05.2017 року представник третьої особи просив суд відкласти розгляд справи, з метою надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 року задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору та відкладено розгляд справи до 12.06.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М. А., яка не є головуючим суддею, справу № 925/1539/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 12.06.2017 року, справу № 925/1539/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В.

У судовому засіданні 12.06.2017 року оголошено перерву в розгляді справи до 04.07.2017 року.

У судове засідання 12.06.2017 року представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представники сторін, присутні у судовому засіданні 04.07.2017 року надали додаткові пояснення по суті спору.

Крім того, представниками відповідача було заявлено клопотання про витребування у Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (реєстрація була здійснена 20.11.2015 року о 12:12:27 ОСОБА_9 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 26323878).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 року судом, на підставі ст. 65 ГПК України, витребувано у Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України додаткові документи по справі та відкладено розгляд справи до 11.07.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року враховуючи перебування у відпустці судді Пономаренка Є. Ю., який не є головуючим суддею, справу № 925/1539/16 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 11.07.2017 року, справу № 925/1539/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року справу № 925/1539/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі:Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А.

У судове засідання 11.07.2017 року представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача та представники відповідача у судовому засіданні 11.07.2017 року надали додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року відкладено розгляд справи до 12.09.2017 року.

У судовому засіданні 12.09.2017 року представники сторін підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 23.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Приватним підприємством «Нікіта-Т», яке перейменоване в Приватне підприємство Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» (надалі - позичальник) був укладений кредитний договір № 49.8.2/38/2007 (далі - кредитний договір 1), за яким ВАТ "Кредитпромбанк" зобов'язався надати позичальнику кредит, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності грошові кошти в межах загальної суми 32 000 000 грн. (п.1.1., п.2.1. Кредитного договору 1) для реконструкції готельного комплексу "Жовтневий" в м. Черкаси по вул. Фрунзе, б. 145, фінансування розрахунків за матеріали та обладнання, проведення будівельних робіт та рефінансування кредитної заборгованості в АКІБ "Укрсиббанк" згідно з кредитним договором №27 від 02.03.2006 р. (п. 2.2. кредитного договору 1), а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію, використати його за цільовим призначенням та погасити заборгованість за кредитами в межах загальної суми, встановленої п. 1.1 цього договору, не пізніше 22 серпня 2013 року зі всіх поточних рахунків на рахунки, що вказані у додаткових угодах (п.3.4.5. кредитного договору 1).

У відповідності до п.3.4. кредитного договору 1 позичальник зобов'язався використати кредити на цілі, вказані у п.2.2. цього договору; надавати на вимогу банку документи, що підтверджують цільове використання кредитів; сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаній у відповідній додатковій угоді, сплачувати проценти на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором 1 між ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержатель) та ПП "Нікіта-Т" (іпотекодавець) 23.08.2007 року було укладено іпотечний договір № 49.12/38Л 372/07-КЛТ (надалі - іпотечний договір 1), за умовами п. 1.1. якого у забезпечення зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем згідно кредитного договору № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року передано майно - предмет іпотеки, а саме: готель іноземних спеціалістів "Жовтневий", що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вулиця Фрунзе, будинок № 145 та складається з:

-комплексу будівель готелю "Жовтневий" (готель і ресторан), позначеному на технічному плані літерами "А-5", "А-2" загальною площею 6780,8 кв. м.;

-гаражу та котельні, позначених на технічному плані літерами "Б-1", загальною площею 457, 1 кв.м.

У відповідності до п. 1.4. іпотечного договору 1 заставна вартість майна за згодою сторін складає 38 646 300 грн.

Згідно п. 4.1. іпотечного договору 1 за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням, збитків, які виникли у зв'язку із зверненням стягнення на майно, витратами, пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору.

Також, 18.02.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір М 49.8.3/01/2009-КЛТ (далі - кредитний договір 2), за яким ВАТ «Кредитпромбанк» зобов'язався надати позичальнику кредит, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності грошові кошти в межах загальної суми 2 500 00 гри. (п. 1.1., п. 2.1. «редитного договору 2) для поповнення обігових коштів (п. 2.2. «редитного договору 2), а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію, використати його за цільовим призначенням та погасити заборгованість за кредитами в межах загальної суми, встановленої п. 1.1 цього договору, не пізніше 17 лютого 2012 року зі всіх поточних рахунків на рахунки, що вказані у додаткових угодах (п. 3.4.5. кредитного договору 1).

У відповідності до п. 3.4. кредитного договору 1 позичальник зобов'язався використати кредити на цілі, вказані у п.2.2. цього договору; надавати на вимогу банку документи, що підтверджують цільове використання кредитів; сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного-погашення заборгованості за кредитом, вказаній у відповідній додатковій угоді, сплачувати проценти на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

18.02.2009 року в забезпечення виконання зобов'язань ПП ГРК «Апельсин» за кредитним договором 2 між ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержатель) та ПП ГРК «Апельсин» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 49.12/01/16/09 (надалі - іпотечний договір 2), за умовами п. 1.1. якого у забезпечення зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем згідно кредитного договору № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року передано майно - предмет іпотеки, а саме: готель іноземних спеціалістів "Жовтневий", що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вулиця Фрунзе, будинок № 145 та складається з:

- комплексу будівель готелю "Жовтневий" (готель і ресторан), з надбудованою мансардою, позначеному на технічному плані літерами "А-5", "А-2" загальною площею 6784,5 кв.м.;

- гаражу та котельні, позначених на технічному плані літерами "Б-1", загальною площею 457, 1 кв.м. ;

- східців спуску на вул. Гагаріна, позначених на технічному плані №1.

У відповідності до п. 1.4. іпотечного договору 2 заставна вартість майна за згодою сторін складає 11 029 700, 00 доларів США.

Згідно п. 4.1. іпотечного договору 2 за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із зверненням стягнення на майно, витратами, пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору.

Крім того, 18.02.2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (заставодержатель) та ПП ГРК "Апельсин" (заставодавець) було укладено договір застави № 49.12/01/35/09 (надалі - договір застави), за умовами п. 1.1. якого заставодавець передає у забезпечення власних зобов'язань за кредитним договором № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року, а заставодержатель приймає у заставу майно - рухоме майно, найменування якого зазначене в додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору застави.

У відповідності до п. 1.4. договору застави заставлене майно оцінюється сторонами в сумі 1 625 784 грн.

Згідно п. 4.1. договору застави за рахунок майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором 2, витратами, пов'язаними із зверненням стягнення на майно, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» стало відомо, що Приватне підприємство Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» з 02.09.2016 року перебуває у стані припинення. Граничним строком визначеним для заявлення кредиторами своїх вимог є 02.11.2016 року.

В межах визначеного строку, 26.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо визнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 76 559 928, 61 грн. Водночас, відповідач відповіді на заяву не направив.

Беручи до уваги зазначене, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про зобов'язання відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у розмірі 76 559 928, 61 грн.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з відомостями, розміщеними на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), які у розумінні ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомими, і доказування не потребують, строк заявлення кредиторами своїх вимог, встановлений відповідачем - 02.11.2016.

Колегією суддів встановлено, що позивач направив на адресу відповідача заяву з грошовими вимогами 26.10.2016 року, тобто у межах встановленого строку. 03.11.2016 р. лист було вручено адресату особисто.

Про дату отримання листа позивач дізнався 05.11.2016 року з сайту "Укрпошти". Відповіді від відповідача на лист не отримано.

Згідно з ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 3 ст. 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Колегією суддів встановлено, що позовна заява у даній справі була направлена позивачем поштою 05.12.2016 року, що підтверджується відбитком штампу підприємства поштового зв'язку конверті, долученому до матеріалів справи. Отже, позивач звернувся до суду з даним позовом до ліквідаційної комісії в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що 12.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» (надалі - заставодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - заставодавець) укладено договір застави майнових прав.

Відповідно до п. 1.1 договору застави майнових прав, предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними особами, що є його невід'ємною частиною. Заборгованість за кредитними договорами становить 96 380 916, 83 грн., в т.ч.:

- кредитний договір № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року;

- кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року;

- кредитний договір № 07/26/07-КЛТ від 26.11.2007 року;

- кредитний договір № 420 від 29.11.2005 року.

Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо, перелік яких наведений у акті прийому-передачі, що буде укладений сторонами цього договору протягом одного робочого дня після укладення цього договору.

Згідно із п. 1.3 договору застави майнових прав, майнові права за цим договором є засобом забезпечення виконання заставодавцем зобов'язань перед заставодержателем за зобов'язаннями повернути кошти, що обліковуються на кореспондентського рахунку № 6 в АТ «Дельта Банк», код банку 380236, та обліковуються на кореспондентського рахунку № 002804064 в АТ «Дельта Банк», код банку 380236.

Вподальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 року у справі № 910/13924/15 в рахунок виконання обов'язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» за зобов'язаннями, визначеними у п. 1.3 договору, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав, укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» посвідченого Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12.02.2015р. за реєстровим номером 236, а саме на майнові права за кредитними договорами:

- кредитний договір № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007р. між ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого за кредитним договором є заставодавець за договором, та ПП "Нікіта-Т", - 66 346 646, 41 грн.;

- кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009р. між ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого за кредитним договором є заставодавець за договором, та ПП "Готельно-ресторанний комплекс "Апельсин", - 10 213 282,20 грн.;

- кредитний договір № 07/26/07-КЛТ від 26.11.2007р. між ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого за кредитним договором є заставодавець за договором, та ТОВ "Рені-Лайн", - 559 763,79 дол. США, що еквівалентно 10 075 615,55 грн. за курсом НБУ на 05.02.2015 року;

- кредитний договір № 420 від 29.11.2005р., між закритим акціонерним товариством "ТАС-Інвестбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого за кредитним договором є заставодавець за цим договором, та відкритим акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" (ВАТ "Тодак"), - 9 745 372,66 грн.,

шляхом переводу на ПАТ «Авант-банк» всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за вказаними кредитними договорами на загальну суму грошової вимоги у розмірі 96 380 916, 83 грн.

Отримавши право вимоги за укладеними з відповідачем іпотечними договорам, ПАТ «Авант-Банк» звернув стягнення на предмет іпотеки та 17.11.2015 року зареєстрував за собою право власності на комплекс будівель готелю по вул. Фрунзе, 145 в м. Черкаси.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач реалізував отримані від ПАТ «Кредитпромбанк» майнові права щодо стягнення з відповідача кредитної заборгованості, шляхом передачі їх ПАТ «Авант-Банк» в якості виконання грошового зобов'язання на загальну суму 78 551 629, 97 грн.

Водночас, колегія суддів не погоджується із вказаними твердженнями відповідача враховуючи наступне.

Дійсно, 12.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» (надалі - заставодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - заставодавець) укладено договір застави майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» передав в заставу ПАТ «Авант-Банк» майнові права за кредитними договорами в тому числі за кредитними договорами № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року та № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 року у справі № 910/13924/15 в рахунок виконання обов'язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» за зобов'язаннями, визначеними у п. 1.3 договору, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав, укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Дельта Банк».

Однак, колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року у справі № 910/1208/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року та постановою Вищого господарського суду від 08.12.2016 року визнано недійсним договір застави майнових прав від 12.05.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Вказане рішення мотивоване тим, що на момент укладення оспорюваного договору діяльність ПАТ «Дельта Банк» була обмежена НБУ та укладення, зокрема, договорів застави мали бути погоджені з куратором банку. Проте, укладення договору застави майнових прав відбулося без погодження куратора.

Крім того, колегією суддів встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 року у справі № 910/13924/15 скасовано постановою Вищого господарського суду міста Києва від 15.12.2015 року та справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вподальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 року у справі № 910/13924/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Авант-Банк» до ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав від 12.02.2015 року.

Рішення мотивоване тим, що уклавши договір застави майнових прав від 12.02.2015 року, сторони порушили вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки договір не був погоджений з куратором НБУ, внаслідок його укладення ПАТ "Дельта Банк" прийняв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки та банківську діяльність", з наданням контрагентові переваг (пільг) прямо не передбачених для нього чинним законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

У зв'язку з цим господарським судам слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» незаконно передав ПАТ «Авант-Банк» в заставу майнові права за спірними кредитними та та іпотечними договорами та як наслідок відбулося незаконне звернення стягнення на предмет іпотеки з боку ПАТ «Авант-Банк».

Беручи до уваги вказане, колегія суддів не погоджується із твердженнями відповідача, що зобов'язання останнього за кредитними договорами були виконанні за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки недійсні правочини не породжують будь-які наслідки, окрім повернення становища сторін у початковий стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалося вище, відповідно до кредитного договору №49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року Приватне підприємства Готельно-ресторанний комплекс "Апельсин" повинно погасити повністю заборгованість за кредитами не пізніше 22 серпня 2013 року, а відповідно до кредитного договору №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року не пізніше 17 лютого 2012 року. Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитними договорами та надав кредитні кошти, проте у зв'язку із неналежним виконанням позичальником, взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами, а саме відмовою від повернення кредитів, несплатою відсотків за користування кредитними коштами заборгованість останнього за кредитним договором №49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року становить: сума заборгованості за простроченим кредитом - 40 162 868, 94 грн.; розмір прострочених відсотків за кредитом - 26 183 777, 47 грн.; за кредитним договором № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року заборгованість становить: сума заборгованості за простроченим кредитом - 7 994 961,44 грн.; розмір прострочених відсотків за кредитом - 2 218 320, 76 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач довів належними та допустимими в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами, що являється кредитором відповідача, а судом встановлена правомірність його кредиторських вимог до відповідача в загальному розмірі 76 559 928, 61 грн., а тому вимога позивача про зобов'язання відповідача в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора включити в проміжний ліквідаційний баланс його кредиторські вимоги підлягає задоволенню в розмірі 76 559 928, 61 грн.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 року у справі № 925/1539/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 року у справі № 925/1539/16 - без змін.

3. Матеріали справи № 925/1539/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко