ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.09.2017 Справа № 920/705/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спелео», м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська інжинірингова компанія», м. Суми

про стягнення 32 300 грн. 08 коп.

Суддя Котельницька В.Л.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 189 від 03.08.2017)

від відповідача ОСОБА_2 (директор, пасп. МА 292498, вид. Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 20.05.1997)

За участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на свою користь 26681 грн. 40 коп. заборгованості по сплаті орендних платежів згідно умов договору оренди нежитлового приміщення № 17 від 01.04.2016, 3426 грн. 26 коп. пені, 388 грн. 16 коп. суму 3% річних, 1807 грн. 26 коп. інфляційних збитків; а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

19.09.2017 від представника позивача до суду надійшла заява № 18/09 від 18.09.2017 про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшує суму позову та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 26681 грн. 40 коп. заборгованості по сплаті орендних платежів згідно умов договору оренди нежитлового приміщення № 17 від 01.04.2016.

Враховуючи, що дана заява подана представником позивача у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не порушує прав сторін, суд приймає її до розгляду.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, присутній у судовому засіданні представник відповідача проти суми основного боргу не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд встановив:

01.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спелео» (орендодавцем за договором, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумська інжинірингова компанія» (орендарем за договором, відповідачем) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 17, відповідно до умов п. 1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове, платне користування нежитлове приміщення загальною площею 90м2, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Воровського (на даний час ОСОБА_3), 20/1.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди від 01.04.2016 нежитлове приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі.

Вказане нежитлове приміщення 01.04.2016 позивач на підставі акту приймання-передачі передав відповідачу.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору він набуває чинності з моменту підписання акту приймання-передачі та діє до 31.12.2017.

Згідно з положеннями п. 4.1. договору за погодженням сторін орендна плата за використання майна загальною площею 90м2 становить 4050,00 грн. з ПДВ за один місяць оренди. При укладанні договору орендар сплачує орендну плату орендодавцю за перший і останній місяці строку договору шляхом перерахування відповідних платежів на поточний рахунок орендодавця у пятиденний строк з дня укладення договору. В орендну плату не входить вартість вивезення сміття, телефон, інтернет, тепло-, електро- та водопостачання. Орендар додатково компенсує орендодавцю оплату витрат по тепло- та електропостачанню на підставі виставлених рахунків. Послуги, що не входять у розмір орендної плати, але надаються орендодавцем, орендар сплачує (компенсує) орендодавцю згідно виставлених орендодавцем рахунків у порядку, передбаченому договором, протягом трьох робочих днів з моменту отримання відповідних рахунків. Обовязок отримання рахунку лежить на орендареві.

Додатковою угодою від 30.04.2016 сторони внесли зміни до п.4.1 договору, визначивши з 01.05.2016 розмір орендної плати 4158,00 грн. за один місяць оренди, а також включили до суми орендної плати витрати по тепло-, електро- та водопостачанню.

Додатковою угодою від 30.09.2016 сторони внесли зміни до розділу 4 «Порядок розрахунків між сторонами», виключивши із суми орендної плати вартість теплопостачання.

Пунктом 4.2 договору оренди № 17 передбачено, що до настання пятого числа кожного поточного календарного місяця оренди майна орендодавець виставляє орендарю рахунок за оренду майна за поточний календарний місяць. Орендар зобовязаний самостійно отримати у орендодавця оформлений рахунок.

Відповідно до п. 4.3 договору оренди орендар повинен сплатити орендну плату впродовж трьох банківських днів з дати отримання рахунку, але у будь-якому випадку не пізніше девятого числа поточного місяця. У разі відсутності у орендаря рахунку на сплату орендної плати з яких-небудь причин орендар зобовязаний сплатити орендну плату в зазначений у цьому пункті термін на підставі цього договору у розмірі орендної плати за попередній місяць.

Умовами пункту 8.1 договору оренди № 17 передбачена можливість його дострокового припинення за взаємною згодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2017 сторони у справі уклали між собою додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення № 7 від 12.12.2015, згідно умов якої дійшли згоди про припинення з 31.01.2017 договору оренди нежитлового приміщення, а також про повернення орендованого майна орендодавцеві за актом приймання-передачі.

Як свідчать наявні у справі докази, за актом приймання-передачі від 31.01.2017 орендоване нежитлове приміщення загальною площею 90м2 передане позивачу.

При цьому, як зазначено у позові та не заперечено представником відповідача, відповідач має заборгованість у розмірі 26681,40 грн. по сплаті орендних платежів за договором оренди № 17, що відображено у акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.03.2016 по 14.03.2017.

У звязку з несплатою зазначеної суми, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 1-В від 05.04.2017 про сплату заборгованості, у відповідь на яку відповідач листом № 002 від 12.04.2017 гарантував сплату заборгованості до 11.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у визначений ним же термін не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка не погашена на даний час.

Відповідно до п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Факт заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи та не заперечується представником відповідача, останнім не подано ні доказів сплати боргу.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 26681 грн. 40 коп. за договором оренди нежитлового приміщення № 17 від 01.04.2016.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наявних у матеріалах доказів та встановлених фактів суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 26681 грн. 40 коп. основного боргу по сплаті орендних платежів.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська інжинірингова компанія» (40007, м. Суми, вул. Охтирська, 18; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спелео» (40022, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 20/1; ) 26681 грн. 40 коп. заборгованості по орендній платі згідно умов договору оренди нежитлового приміщення № 17 від 01.04.2016, 1600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2017.

Суддя В.Л.Котельницька