ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Справа № 910/5254/17

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. - головуючий, судді Палій В.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши касаційні скарги компанії "Vuldi (UK) Limited", Великобританія, та підприємства "Валді-Україна", м. Київ,

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017

зі справи № 910/5254/17

за позовом компанії "Vuldi (UK) Limited" (далі - Компанія) та підприємства "Валді-Україна" (далі - Підприємство)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Відіван" (далі - Товариство), м. Київ,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2017 (суддя Балац С.В.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (колегія суддів у складі: Остапенко О.М. - головуючий суддя, судді Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.), позовну заяву Товариства повернуто без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) через неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У касаційних скаргах до Вищого господарського суду України Компанія та Підприємство, кожен окремо, просять зазначені судові рішення зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з порушенням норм процесуального права, а справу передати на розгляд до місцевого суду.

Відзиви на касаційні скарги не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційних скарг.

Представники учасників у судове засідання не з'явилися.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:

- Компанія та Підприємство звернулися до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання вчинити певні дії;

- при зверненні до господарського суду міста Києва з позовною заявою позивачами як докази направлення позовної заяви відповідачу подано до суду опис вкладення до поштового відправлення № 598 та фіскальний чек від 25.03.2014 № 2980;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2014 зі справи № 910/5346/14 позовну заяву повернуто позивачам без розгляду на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 63 ГПК України через те, що у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, не наведено доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, не надано обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми та не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 зі справи № 910/5346/14 відмовлено Компанії та Підприємству в задоволенні клопотань про звільнення їх від сплати судового збору та відповідні апеляційні скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції повернуто без розгляду;

- ухвалами Вищого господарського суду України від 11.07.2014 зі справи № 910/5346/14 відмовлено Компанії та Підприємству в задоволенні клопотань про звільнення їх від сплати судового збору та повернуто відповідні касаційні скарги на названі ухвали суду апеляційної інстанції без розгляду;

- 27.03.2017 Компанія та Підприємство знов звернулися до господарського суду міста Києва з позовною заявою, додавши до неї заяву від 27.03.2017 про долучення до матеріалів справи додаткових документів;

- позивачами подано й клопотання про звільнення їх від сплати судового збору;

- позивачами не було надіслано відповідачеві всіх копій документів, доданих до позовної заяви, а саме, копії заяви від 27.03.2017 про долучення до матеріалів справи додаткових документів з відповідними додатками до неї.

Згідно з частиною першою та пунктами 5, 7 частини другої статті 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником; позовна заява повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Згідно з частиною першою статті 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктами 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до абзацу сьомого підпункту 3.5 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Попередні судові інстанції у прийнятті оскаржуваних судових рішень виходили з того, що позивачами не було надіслано відповідачеві всіх копій документів, доданих позивачами до позову, поданого до господарського суду, а саме - не надіслано відповідачеві копії доданої до позову заяви від 27.03.2017 про долучення до матеріалів справи додаткових документів з відповідними додатками до неї.

Водночас попередні судові інстанції не врахували, що повернення позовної заяви відбувається у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, тоді як подана позивачами позовна заява була надіслана Товариству з переліком додатків, наведених у ній, що й підтверджується описом вкладення до поштового відправлення № 598 та фіскальним чеком від 25.03.2014 № 2980.

Зазначене свідчить про неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України, а тому зазначені ухвала місцевого і постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню

Водночас відповідно до частини другої статті 22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Між тим позивачі разом з поданням позовної заяви просили звільнити їх від сплати судового збору та навели необхідне обґрунтування.

Водночас статтями 54, 57, 63 ГПК України: визначено форму і зміст позовної заяви; документи, що додаються до позовної заяви; передбачено підстави для повернення позовної заяви без розгляду. Вирішення відповідних питань процесуальним законом віднесено до повноважень місцевого суду.

Таким чином, справа підлягає передачі до місцевого господарського суду для розгляду зі стадії прийняття позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1119 - 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги компанії "Vuldi (UK) Limited та підприємства "Валді-Україна" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 зі справи № 910/5254/17 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду міста Києва зі стадії прийняття позовної заяви.

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій

Суддя В.Селіваненко