РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017Справа №910/11568/17

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 35 430,65 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 35430,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 019040/4610/0000003 від 22.03.2016 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АЕ/ 9527299 позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 року порушено провадження у справі № 910/11568/17.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення сторін про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представників сторін, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представників сторін за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 20.09.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2016 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № 019040/4610/0000003 від 22.03.2016 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

07.07.2017 року у м. Суми по вул. Білопільський шлях, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.07.2016 року у справі № 592/6414/16-п, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

Відповідно до Звіту № 134-16 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 28.07.2017 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент огляду становить 33697,37 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 384-16 від 22.07.2016 року вартість ремонту транспортного засобу "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 33697,37 грн.

Страховим актом № 00197561 від 13.07.2016 р. пошкодження наземного транспортного засобу "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 20603,92 грн.; страховим актом № 00197561 від 05.09.2016 р. пошкодження наземного транспортного засобу "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 13093,45 грн.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Згідно платіжних доручень, копії яких знаходиться в матеріалах справи, № 024574 від 15.07.2016 року позивачем було сплачено страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 9923,92 грн. згідно Договору № 019040/4610/0000003; № 00197561 від 15.07.2016 року було сплачено 10680,00 грн.; № 031162 від 08.09.2016 року було сплачено 13093,45 грн., а всього на суму 33697,37 грн.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/ 9527299, франшиза - 500,00 грн., ліміт за шкоду майну - 100 000,00 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застраховано відповідачем на підставі полісу АЕ/ 9527299, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких підстав, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи суму грошових коштів у розмірі 33197,37 грн. (33697,37 грн. - 500,00 грн.).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 33197,37 грн. підлягають задоволенню.

У зв'язку з несплатою відповідачем страхового відшкодування, позивачем нараховано відповідачу 1897,67 грн - інфляційні втрати за період з 11.03.2017 року по 11.07.2017 року та 335,61 грн. - 3 % річних за період з 11.03.2017 року по 11.07.2017 року.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Отже, оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, зобов'язання між сторонами можуть виникати як з договірних, так і з позадоговірних відносин. При цьому, зобов'язання відповідача перед позивачем у даній справі щодо сплати коштів в порядку регресу є позадоговірним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже, між сторонами у справі існує саме грошове зобов'язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту.

Як встановлено судом, позивач направляв відповідачу заяву № 17831 на виплату страхового відшкодування за вих. № 8112 від 06.12.2016 року у розмірі 33197,37 грн. Відповідачем була отримана вказана заява 09.12.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 137.

Однак, відповідач коштів у встановлений строк не перерахував, в результаті чого з боку відповідача мало місце прострочення виконання грошового зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 1897,67 грн. - інфляційних втрат та 335,61 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а, ) 35430 (тридцять п'ять тисяч чотириста тридцять) грн. 65 коп. - суму страхового відшкодування, 1897 (одну тисячу вісімсот дев'яносто сім) грн. 67 коп. - інфляційні втрати, 335 (триста тридцять п'ять) грн. 61 коп. - 3 % річних та 1600 (тисячу шістсот) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повний текст рішення складено: 25.09.2017р.