УХВАЛА

28.09.2017Справа № 910/485/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судового засіданні скаргу приватного малого підприємства «Геліка» (далі - Підприємство), м. Вінниця,

на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДВС) Новикової Лілії Олександрівни, м. Маріуполь,

у справі № 910/485/17

за позовом Підприємства

до товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Відбудова», м. Маріуполь, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецторг», м. Київ,

про стягнення 80 170,20 грн.,

без участі представників учасників судового процесу у зв'язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Відбудова» (далі - Товариство) та товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Практікер Україна» (далі - Торговий дім): 66 244,31 грн. основного боргу; 1 791,31 грн. 3% річних; 6 954,73 грн. пені; 5 179,85 грн. втрат від інфляції, а всього 80 170,20 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.02.2017 позовні вимоги задоволено частково; стягнути солідарно з Товариства та Торгового дому на користь Підприємства: 66 244,31 грн. заборгованість; 1 791,31 грн. 3% річних; 5 179,85 грн. втрат від інфляції; стягнуто з Товариства на користь Підприємства 629,23 грн. судового збору; стягнуто з Торгового дому на користь Підприємства 629,23 грн. судового збору.

10.03.2017 на виконання вказаного рішення суду видано накази.

14.08.2017 Підприємство подало суду скаргу на дії старшого державного виконавця ВДВС Новикової Лілії Олександрівни, в якій просить суд:

- визнати незаконними та скасувати рішення старшого державного виконавця ВДВС Новикової Л.О. (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 27.07.2017 зі справи №910/485/17;

- зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Новикову Л.О. розпочати виконавче провадження на підставі наказів господарського суду міста Києва від 10.03.2017 щодо солідарного стягнення з Товариства та Торгового дому на користь Підприємства: 66 244,31 грн. заборгованість; 1 791,31 грн. 3% річних; 5 179,85 грн. втрат від інфляції, та стягнення з Товариства на користь Підприємства 629,23 грн. судового збору.

ВДВС 28.08.2017 подало суду відзив на скаргу, в якому заперечило проти задоволення скарги Підприємства.

Підприємство 21.09.2017 подало суду додаткові пояснення щодо скарги на дії ВДВС.

Представники учасників судового процесу у судове засідання 28.09.2017 не з'явилися; скаржника 21.09.2017 подав суду заяву про розгляд справи без участі представника; представники відповідачів та ВДВС про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання ВДВС було повідомлено 01.09.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; до матеріалів справи долучено конверти повернення з адрес відповідачів з відмітками відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Частиною другою статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність задоволення скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 1212 ГПК України Скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою названої статті Закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Отже, відповідно до зазначених приписів Підприємство мало сплати авансових внесок за заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.03.2017 (щодо солідарного стягнення з Товариства та Торгового дому на користь Підприємства: 66 244,31 грн. заборгованість; 1 791,31 грн. 3% річних; 5 179,85 грн. втрат від інфляції) у сумі 1 464,31 грн., а за заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.03.2017 (щодо стягнення з Товариства на користь Підприємства 629,23 грн. судового збору) - 12,59 грн.

Судом встановлено, що Підприємством при зверненні до ВДВС з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження, на підтвердження сплати авансового внеску, було подано платіжні доручення від 26.05.2017 №1723 на суму 12,60 грн. та від 26.05.2017 №1724 на суму 1 464,40 грн.

Таким чином, Підприємством за платіжним дорученням від 26.05.2017 №1723 було переплачено авансовий платіж на 0,01 коп., а за платіжним дорученням від 26.05.2017 №1724 - на 0,09 коп.

Державним виконавцем ВДВС було прийнято повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 27.07.2017.

Підставами для повернення виконавчих документів Підприємству без прийняття їх до виконання стала оплата Підприємством авансового внеску у більшому розмірі.

Разом з тим, пунктом 8 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Отже, оскільки норми чинного законодавства України не містять положень щодо повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття їх до виконання з підстав оплати авансового внеску у більшому розмірі, то ВДВС неправомірно прийнято повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 27.07.2017.

Таким чином, державним виконавцем ВДВС не були вчинені дії, покладені на нього Законом, що в свою чергу є незаконною бездіяльністю органів ВДВС.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що скаргу Підприємства слід задовольнити, зокрема зобов'язати ВДВС відкрити виконавче провадження з виконання наказів господарського суду міста Києва від 10.03.2017 зі справи №910/485/17, від виконання яких ВДВС безпідставно ухиляється.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.Скаргу приватного малого підприємства «Геліка» на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Новикової Лілії Олександрівни у справі № 910/845/17 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати повідомлення старшого державного виконавця ВДВС Новикової Л.О. про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 27.07.2017.

3. Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийняти до виконання накази господарського суду міста Києва від 10.03.2017, видані на виконання рішення названого суду від 21.02.2017 у справі №910/845/17.

Ухвалу господарського суду міста Києва може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя В.О. Демидов