КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Справа№ 910/8572/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Яковлєва М.Л.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання: Молокопой І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2017

у справі № 910/8572/17 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №1

в інтересах держави в особі

Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації,

Комунального некомерційного підприємства ,,Центр первинної

медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору, повернення нерухомого майна та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури №1 звернувся в господарський суд міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального некомерційного підприємства ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про:

- розірвання договору оренди №32-13 від 29.05.2013, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, Комунальним некомерційним підприємством ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва;

- зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повернути за актом приймання - передачі нежитлове приміщення до АДРЕСА_1, площею 83 кв.м., підприємству - балансоутримувачу - Комунальному некомерційному підприємству ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва;

- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Комунального некомерційного підприємства ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва 112 881,80 грн. заборгованості з орендної плати (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а.с. 68-77).

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі № 910/8572/17 позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір №32-12 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.05.2013, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, Комунальним некомерційним підприємством ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва; зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повернути по акту прийому - передачі нежиле приміщення до АДРЕСА_1, площею 83 кв.м. підприємству - балансоутримувачу Комунальному некомерційному підприємству ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Комунального некомерційного підприємства ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва заборгованість по сплаті орендних платежів в розмірі 112 881,80 грн. заборгованості з орендної плати; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь прокуратури міста Києва судовий збір в розмірі 4 893,23 грн.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на положення ЦК та ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у даній справі та наявність підстав для їх задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2017 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у їх сукупності, допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказав про факт подання відповідачем відзиву на позов та не надав оцінки доводам, викладеним у відзиві. Як вказує відповідач, він фізично не зміг ознайомитись із заявою про збільшення позовних вимог, до яких додано розрахунок індексу інфляції, оскільки вказана заява була подана 25.07.2017, а не 21.07.2017, як то зазначено в рішенні. Також, на думку скаржника, норми ст. 284 ГК України є спеціальними, тому прийняття рішення про розірвання договору оренди та повернення приміщення у зв'язку з систематичним неналежним виконанням відповідачем договору оренди щодо внесення орендної плати є безпідставним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі № 910/8572/17 прийнято до провадження та призначено її розгляд.

В судовому засіданні 25.09.2017 прокурор та представник позивачів заперечили проти доводів апеляційної скарги, відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 088.

Заперечень щодо розгляду справи у відсутності відповідача не надійшло.

Згідно з п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів, враховуючи його належне повідомлення про час та місце розгляду скарги, вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивачів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2013 між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець), поліклінікою №1 Голосіївського району м. Києва (далі - установа) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - орендар) укладено договір №32-13 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

За змістом п. 1.1, 2.1 договору орендодавець на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №256 від 14.05.2013 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності громади міста Києва, далі об'єкт оренди (нежиле приміщення, загальною площею 83,0 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради від 22 вересня 2011 року №34/6250, та на дату підписання договору за перший місяць оренди становить без ПДВ: 177 грн. 69 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому становить 14 748 грн. 01 коп.

Відповідно до п. 3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Орендна плата сплачується орендарем на рахунок установи, за якою закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) Поліклініка № 1 Голосіївського району міста Києва, починаючи з дати підписання акта приймання - передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання - передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця (п.п. 3.5, 3.6).

Пунктом 5.2 договору обумовлено право орендодавця при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря.

Відповідно до п. 9.1 договору, термін дії договору встановлюється з моменту підписання його сторонами і діє з 29 травня 2013 року по 28 травня 2016 року.

Пунктом 9.7 договору обумовлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

01.06.2013 між сторонами договору підписано акт приймання - передачі нежилого приміщення, відповідно до якого орендар прийняв в оренду нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 83,0 кв.м.

Додатковою угодою № 1 до договору №32-13 від 10 грудня 2013 року змінено назву та реквізити отримувача коштів з Поліклініки №1 Голосіївського району міста Києва на Комунальне некомерційне підприємство ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2".

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову, яка прийнята до розгляду судом першої інстанції), заступник керівника Київської місцевої прокуратури №1 зазначав, що відповідач, всупереч вимог п.п. 3.5, 3.6 договору не виконав умови договору щодо повної сплати орендних платежів за період з жовтня 2016 по травень 2017 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 112 881,80 грн.

У зв'язку з систематичною несплатою орендної плати, Комунальне некомерційне підприємство ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2" Голосіївського району міста Києва неодноразово скеровувало претензії ФОП ОСОБА_2 про необхідність оплати орендних платежів листами №108 від 23.01.2017, №267 від 13.02.2017, №227 від 07.02.2017, №393 від 20.02.2017, №395 від 21.02.2017, №506 від 01.03.2017, №594 від 13.03.2017, № 600 від 14.03.2017.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди № 32-13 від 29.05.2013 в розмірі 112 881,80 грн.

Оскільки відповідачем не виконано належним чином зобов'язання по сплаті орендних платежів, прокурором також заявлено вимоги про розірвання договору оренди №32-13 від 29.05.2013 та зобов'язання відповідача повернути орендоване приміщення підприємству - балансоутримувачу за актом приймання - передачі.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказував на ту обставину, що позивач не надав жодних доказів наявності заборгованості по орендній платі, а також наявності порушення суттєвих умов договору та їх систематичності.

Колегія суддів, з огляду на встановлені у даній справі обставини та наявні у справі докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

За правовою природою, укладений між сторонами договір є договором оренди, регулювання якого на законодавчому рівні визначено положеннями Цивільного кодексу України щодо відносин найму (оренди) - глава 58, параграфом 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Оскільки передане за договором в оренду майно належить до комунальної власності, правовідносини, які виникли між сторонами у зв'язку з його укладенням, регулюються також нормами спеціального Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ст.ст. 2, 19 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 ГК України встановлюється, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами п. 2 ст. 17 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна" унормовано, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 9.1 договору встановлено строк його дії до 28.05.2016 та в силу п. 9.7 відбулася його пролонгація на той самий строк.

У даному випадку колегія суддів зазначає, що продовження дії договору не оформлено сторонами договору додатковою угодою, як того вимагає п. 9.7 договору, однак, в силу ст. 17 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна", за відсутності заяв про його припинення, слід дійти висновку, що договір оренди є продовженим.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктом 3.5 договору обумовлено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Однак, матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов'язку по сплаті орендних платежів за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року (включно) не виконав в повному обсязі, на час розгляду справи в суді першої інстанції заборгованість відповідача становить 112 881,80 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва неодноразово направляло на адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості по договору оренди №32-13 від 29.05.2013, відповіді на які матеріали справи не містять, як і не містять доказів сплати такої заборгованості.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на ту обставину, що позивач не надав жодних доказів наявності заборгованості по орендній платі.

Враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, слід зазначити, що відповідачем на підтвердження своїх доводів, доказів сплати вищевказаної заборгованості не надано.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав в повному обсязі зобов'язання з оплати орендних платежів, доказів сплати заборгованості суду не надав, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за договором в розмірі 112 881,80 грн. за період з жовтня 2016 по травень 2017 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Однією з підстав розірвання договору найму є несплата орендарем орендної плати.

Матеріалами справи підтверджується, що орендар не виконував свого обов'язку щодо внесення орендної плати з жовтня 2016 року понад три місяці, у зв'язку з цим позивач був позбавлений прибутку у вигляді орендної плати, на який міг розраховувати, укладаючи договір, що є підставою для розірвання договору оренди.

Згідно ч 3 ст. 26 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна", договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї зі сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду, у разі невиконання сторонами своїх обов'язків та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як зазначалось вище, пунктом 5.2 договору обумовлено право орендодавця при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря, при цьому, в п. 6.7 договору обумовлено, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов договору, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

За приписами ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не вчасно і не в повному обсязі сплачував орендні платежі за користування орендованим приміщенням та його заборгованість за період з жовтня 2016 по травень 2017 становить 112 881,80 грн.

Істотне порушення орендарем такої умови договору оренди майна, як сплата орендної плати, є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю.

Як правильно вказав суд першої інстанції, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.05.2012 у справі №5021/966/2011.

За наведених вище обставин, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині розірвання договору №32-13 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.05.2013 підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути за актом приймання - передачі нежитлове приміщення до АДРЕСА_1, площею 83 кв.м., підприємству - балансоутримувачу - Комунальному некомерційному підприємству ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва.

Згідно з п. 7.6 договору оренди, у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України ,,Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Аналіз вищевказаних положень законодавства та умов договору дає підстави дійти висновку про те, що правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди, у випадку ж його розірвання орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю за актом.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов'язання відповідача передати позивачу за актом приймання-передачі спірне орендне приміщення підлягає задоволенню у повному обсязі, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як в тексті рішення так і в його резолютивній частині, помилково зазначив невірний номер договору оренди ,,№32-12", та допустив описку в даті договору ,,29.05.20113", хоча підставою позову є договір №32-13 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29 травня 2013 року, що є підставою для зміни рішення в частині номеру та дати договору оренди.

Щодо доводів скаржника про те, що він фізично не зміг ознайомитись із заявою про збільшення позовних вимог, до яких додано розрахунок індексу інфляції, оскільки вказана заява була подана 25.07.2017, а не 21.07.2017, як то вказано в рішенні, колегія суддів зазначає, що право учасника судового процесу на ознайомлення з матеріалами справи визначено в ст. 22 ГПК України, за відсутності клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, зазначені посилання скаржника є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, що мають значення для справи в частині номеру та дати договору оренди, а тому, відповідно до приписів ст. 104 ГПК України, рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі № 910/8572/17 підлягає зміні у вказаній частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України та покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі № 910/8572/17 змінити в частині пункту 2 резолютивної частини рішення, виклавши пункт 2 в такій редакції:

,,Розірвати Договір №32-13 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.05.2013, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, Комунальним некомерційним підприємством ,,Центр первинної медико - санітарної допомоги №2" Голосіївського району м. Києва."

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді М.Л. Яковлєв

О.О. Хрипун