ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р.Справа № 922/2589/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Мерефа
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Седньов М.Ю., довіреність № 744 від 12.12.2016;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 основної суми заборгованості в розмірі 15296,31 грн., а також 3299,79 грн. пені, 3023,19 грн. інфляційних втрат та 596,94грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди нерухомого майна товариства № 108-19 від 01.06.2013, у зв'язку з чим за період грудень 2015 - березень 2016 виникла прострочена сума заборгованості за договором в розмірі 15296,31 грн. та за порушення виконання грошових зобов'язань заявлено до стягнення пеню передбачену п. 8.2. договору за шість місяців з дати виникнення заборгованості у розмірі 3299,79 грн., а також 3% річних в сумі 596,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 3023,19 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2017 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2017 о 11:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

11.08.2017 представником позивача до суду були подані пояснення за вх. 25982, які долучені судом до матеріалів справи.

21.08.2017 відповідачем до суду було подано відзив на позов за вх. № 27132 із запереченнями, який долучений до матеріалів справи.

05.09.2017 позивач надав до суду пояснення на відзив відповідача за вх. № 28424, які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 05.09.2017 була оголошена перерва до 20.09.2017 о 12:30 год.

Після перерви в судовому засіданні розгляд справи було продовжено 20.09.2017 об 12:30.

В судовому засіданні 20.09.2017 представник позивача повністю підтримав позов та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, додаткових доказів не надав. В попередньому судовому засіданні проти позову заперечував.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (надалі -Орендодавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Орендар, Відповідач) був укладений договір оренди нерухомого майна товариства № 108-19 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - Майно), розташоване в м. Мерефа Харківського району, Харківської області на першому поверсі трьохповерхового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 84,8 кв. м. для розміщення магазину (п. 1.1 Договору)

Факт передачі майна підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання - передачі майна від 01.06.2013 підписаний між сторонами.

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і згідно з додатком 3 до цього договору становить:

п.3.1.1. Договору за базовий місяць оренди майна 42,22 грн. за 1 кв. м. орендованої площі. Крім того ПДВ (20%) - 8,44 грн. Всього розмір орендної плати за перший місяць становить 50,66 грн. за 1 кв. м. орендованої площі. Орендна плата за перший місяць оренди за 84,8 кв. м. всієї орендованої площі з урахуванням індексу інфляції за квітень 2013р. становить 3580,07 грн. Крім того ПДВ (20%) - 716,01 грн. Всього розмір орендної плати становить - 4296,08 грн.

Додатком № 3 до договору визначено розмір плати за перший місяць оренди майна, який складає 3580,07 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору додатково до орендної плати орендар оплачує витрати на утримання майна, вносить плату за комунальні послуги окремо в строк, зазначений в п. 3.6 договору, згідно з рахунками орендодавця, пропорційно орендованій площі.

Згідно з п. 3.4 Договору Орендар відшкодовує витрати на електроенергію в порядку, визначеному правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку орендодавця в термін, зазначений в п. 3.6 договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору Орендодавець станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги та не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом із рахунком та податковою накладною надає його орендарю. Орендар протягом двох робочих днів із дати отримання підписує та повертає орендодавцю перший примірник акта про надані послуги.

Згідно з п. 3.6 Договору орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, та надаються орендарю разом із актом про надані послуги та податковою накладною.

Відповідно до п. 3.7 Договору щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається в розмірі 100% орендної плати та витрат на утримання за попередній місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилась на 1 число розрахункового місяця.

В п.3.9. Договору сторони погодили, що у разі закінчення строку дії цього Договору чи його дострокового розірвання орендна плата за останній місяць розраховується Орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акта передачі-приймання орендованого майна, та фактичних витрат на його утримання за поточний період. У разі відсутності на дату повернення майна з оренди даних про фактичні витрати на його утримання вартість таких витрат розраховується на підставі чинних тарифів за середнім рівнем споживання або пропорційно до розміру займаної орендарем загальної площі. Орендна плата за останній місяць сплачується Орендарем на підставі рахунку, який складається Орендодавцем на дату підписання Акта передачі-приймання та підлягає оплаті протягом 20 календарних днів.

Згідно з п. 6.1.3. Договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п.8.2. Договору у разі наявності заборгованості по орендній платі, платі за комунальні послуги та іншим витратам за Договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, Орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Цей Договір набирає чинності з 01 червня 2013р. і діє до 30 квітня 2016р. Сторони зобов'язані протягом 20 днів після закінчення строку дії цього Договору здійснити остаточні розрахунки за ним (п.12.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 108-19 оренди нерухомого майна від 01.06.2013.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 внесено зміни до Договору, зокрема, п. 1.1. Договору було викладено в наступній редакції:

"1.1 орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування нежитлове приміщення (далі - майно), розташоване в м. Мерефа Харківського району, Харківської області на першому поверсі триповерхового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 77,1 кв. м. для розміщення магазину, а саме кімнати № 12-4 (34,2 кв. м.) та № 12-5 (35,9 кв. м.), що разом складають 70,1 кв. м. та 10% від цих площ складають площі загального користування (7 кв. м.)".

Також, вищевказаною Додатковою угодою № 1 були внесені зміни до п. 3.1.1. та п. 3.1.2 Договору та викладено їх в наступній редакції:

"3.1.1. за кожний місяць оренди Майна 60,00 грн. за 1 кв. м. орендованої площі. Крім того ПДВ (20%) - 12,00 грн. Всього розмір орендної плати за місяць становить 72,00 грн. за 1 кв. м. орендованої площі. Орендна плата за кожний місяць оренди за 77,1 кв.м. всієї орендованої площі становить 4626,00, крім того ПДВ 20% -925,20 грн., разом до сплати 5551,20 грн.

3.1.2 розмір місячної орендної плати є фіксованим та не підлягає коригуванню на індекс інфляції."

Також, Додатковою угодою № 1 до Договору розділ 3 договору доповнено п. 3.1.5.:

" 3.1.5.У випадку продовження або переукладення з орендарем Договору оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) на новий термін, розмір орендної плати збільшується на 10% за кожен рік оренди (кумулятивно) від ціни за попередній рік оренди. При цьому розмір орендної плати змінюватиметься без внесення будь яких змін та доповнень до Договору оренди, якщо інше прямо не передбачено умовами договору або чинним законодавством України."

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 всі інші умови договору оренди від 108-19 №01.06.2013 залишилися без змін.

Додатком № 1 до додаткової угоди № 1 є протокол узгодження договірної ціни.

31.05.2015 на виконання додаткової угоди № 1 сторони підписали акт передачі- приймання майна, що передавалось в оренду відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1.

14.03.2016 сторони уклали Додаткову угоду № 2 до договору оренди, якою дійшли згоди 14.03.2016 достроково припинити дію даного договору оренди № 108-19 від 01.06.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

14.03.2016 відповідач повернув об'єкт оренди, що підтверджується актом передачі- приймання майна.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що Позивачем були виставлені рахунки відповідачу про відшкодування за використану електроенергію, відшкодування витрат по комунальним послугам відшкодування витрат зі сплати орендної плати за земельну ділянку та на оплату орендованого майна, а саме: рахунок № 63-КІВ15-439 від 31.12.2015 на суму 7606,86 грн., № 63-КІВ16-25 від 31.01.2015 на суму 7674,70 грн., № 63УЛА-16-203 від 29.02.2016 на суму 7664,09 грн., № 63УЛА-16-328 від 31.03.2016 на суму 3455,95 грн., а також разом з рахунками надані акти про надані послуги №63-УЛА15-147.17.235 від 31.12.2015 на суму 7606,86 грн., № 63-КІВ16-24 від 31.01.2016 на суму 7674,70 грн., № 63-УЛА16-191 від 29.02.2016 на суму 7664,09 грн., № 63-УЛА16-305 від 31.03.2016.

Однак, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував кошти за користування об'єктом оренди, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість за період грудень 2015- березень 2016 у розмірі 15296,31 грн.

На час звернення позивача з позовом до суду заборгованість в сумі 15296,31грн. відповідачем не погашена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

В силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, умовами договору (п. 3.6. Договору) сторони погодили порядок здійснення орендної плати.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідачем в установленому порядку не спростовано обставини, на які посилається позивач стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого майна товариства № 108-19 від 01.06.2013, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 15296,31 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3299,79 грн. пені, суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) за яким передбачено правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.8.2. Договору у разі наявності заборгованості по орендній платі, платі за комунальні послуги та іншим витратам за Договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, Орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З наявного в матеріалах справи розрахунку пені вбачається, що позивачем розрахунок пені здійснено з урахуванням положень зазначених норм законодавства та умов договору, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 3299,79 грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 596,94 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3023,19 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вказане, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 509, 525, 526, 530, 546-551, 610, 611, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 230, 231, 283, 286 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (, 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, р/р № 4924 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346) в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61010, м. Харків, Нетіченська Набережна, 8, ) - 15296,31 грн. основного боргу, 3299,79 грн. пені, 3023,19 грн. грн. інфляційних втрат, 596,94 грн. 3% річних, 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2017 р.

Суддя О.О. Присяжнюк

справа № 922/2589/17