РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017Справа №910/12083/17

За позовомПершого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі 1) Міністерства оборони України, 2) Української військово-медичної академії
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд»
прозобов'язання повернути майно

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

прокурорТракало Р.І.
від позивача-1Ніколова В.М. - представник
від позивача-2Анікеєва Л.А. - представник
від відповідачаРучка О.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Української військово-медичної академії звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» про зобов'язання повернути майно, а саме 1000л бензину А-92 та 300 л дизельного пального, на загальну вартість 24138 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору поставки товару №68/07/15/КТ-246 від 27.07.2015 Українська військово-медична академія оплатила обумовлений договором товар, а саме: 13000 л бензину А-92 та 5000 л дизельного пального, однак, у зв'язку із закінченням строку дії талонів (карток) на пальне позивачем-2 не використано 1000 л бензину А-92 та 300 л дизельного пального. Оскільки закінчення дії документа (картки), який підтверджує право на отримання товару, не звільняє постачальника від обов'язку передати товар, прокурор вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача повернути відповідне майно на користь позивача-2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/12083/17, залучено до участі у справі та призначено розгляд справи на 06.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 розгляд справи було відкладено на 19.09.2017.

В судове засідання, призначене на 19.09.2017, прокурор з'явився, позов підтримав.

Позивачі заявлені прокурором вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що не зможе зробити повернення майна, оскільки воно за видатковою накладною №МТ-00005417/36 від 20.07.2015 та актом прийому-передачі талонів на відпуск ППМ від 10.09.2015 вже передано покупцю на умовах договору.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» (постачальник) та Українською військово-медичною академією (покупець) було укладено договір поставки товару №68/07/15/КТ-246 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом даного договору є передача постачальником у власність покупця товару - паливо рідинне та газ; оливи мастильні, код ДК 016:2010 - 19.20.2 (бензин марки А-92 та дизельне пальне (в паливних картках (талонах)). Асортимент, кількість і вартість товару вказуються у Специфікації, що підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Договору ціна на товар установлюється в національній валюті України та вказується у специфікації. Ціни в Специфікації за Договором зазначені з урахуванням ПДВ. Загальна сума цього Договору становить 334650,00 грн з урахуванням ПДВ.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 Договору кількість товару, що підлягає поставці, зазначається у Специфікації. Якість товару має відповідати вимогам державних стандартів України.

У Специфікації, яка є додатком № 1 до Договору сторонами визначено асортимент, кількість і вартість товару, а саме: бензин марки А-92 (в паливних картках (талонах) у кількості 13000 л загальною вартістю 239850,00 грн з ПДВ, а також дизельне пальне зимове (в паливних картках (талонах) у кількості 5000 л загальною вартістю 94800,00 грн з ПДВ (загальна вартість визначеного у специфікації товару становить 334650,00 грн).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору постачальник здійснює поставку товару за кінцевим місцем призначення на АЗС по м.Києву та по території України по паливних картках (талонах) в строк не пізніше 2 робочих днів після набрання чинності цим Договором. Датою поставки товару є дата, коли товар був переданий у власність покупця, що підтверджується відповідними документами (товарно-транспортними накладними, актами приймання-передачі).

За змістом п. 5.1 Договору покупець проводить оплату у розмірі 100% від підсумкової вартості кожної поставки протягом 10 днів з моменту поставки товару за кінцевим терміном призначення.

На виконання умов Договору Українська військово-медична академія здійснила оплату обумовленого Договором товару на суму 334650,00 грн, факт чого відповідачем не заперечується.

Наявними у справі видатковою накладною №МТ-00005417/36 від 20.07.2015 та актом приймання-передачі від 10.09.2015 підтверджується факт отримання покупцем від продавця талонів на відпуск паливно-мастильних матеріалів, а саме: 13000 л бензину марки А-92 та 5000 л дизельного пального.

Як свідчать обставини справи, у зв'язку із закінченням строку дії талонів на пальне Українська військово-медична академія не використала оплачених за вказаним Договором 4830 л бензину А-92 та 2460 л дизельного пального.

Відповідачем продовжено термін дії паливних карток на 3830 л бензину А-92 та на 2160 л дизельного палива до 31.12.2017.

Дія паливних карток на 1000 л бензину А-92 та 300 л дизельного пального продовжена відповідачем не була.

З матеріалів справи вбачається, що Українська військово-медична академія неодноразово зверталася до відповідача із проханням продовжити термін дії карток на 1000 л бензину А-92 та 300 л дизельного пального або видати залишок пального, передбаченого Договором, зі складу з погашенням відповідних паливних карток (копії листів №100 від 08.02.2017 та №293 від 20.03.2017 долучено до матеріалів справи).

Оскільки вказані вимоги Української військово-медичної академії задоволені відповідачем не були, прокурор вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача повернути 1000л бензину А-92 та 300 л дизельного пального на загальну вартість 24138 грн на користь позивача-2 в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З огляду на те, що згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.1995 №820 «Про створення Української військово-медичної академії» Українську військово-медичну академію включено до сфери управління Міністерства оборони України, враховуючи предмет та підстави позовних вимог у даній справі та характер спірних правовідносин, доводи прокурора про наявність підстав в даному випадку для здійснення представництва інтересів держави в суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є обґрунтованими.

Статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною та відповідним актом приймання-передачі карток на пальне позивачу-2, останній набув право власності на нафтопродукти в об'ємах, які зазначені у видатковій накладній.

Статтями 317, 321 Цивільного кодексу України до прав власника віднесено право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.667 Цивільного кодексу України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов'язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 5 ст.226 Господарського кодексу України у разі невиконання зобов'язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов'язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.

З вищенаведених норм чинного законодавства та умов Договору слідує, що закінчення дії документа (картки), який підтверджує право на отримання товару, не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу-2 товар, придбаний ним згідно Договору, так як позивачем-2 придбавався безпосередньо товар - бензин марки А-92 та дизельне пальне, а не картки, які підтверджують право власності на нього.

Таким чином, оскільки з моменту передання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» карток на пальне Українській військово-медичній академії, позивач-2 набув право власності на пальне в об'ємах, які зазначені у видатковій накладній, не зважаючи на закінчення строку дії паливних карток (талонів), позивач-2 вправі вимагати повернення свого майна.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Вищого господарського суду України від 13.10.2016 у справі №903/251/16 та від 06.04.2017 у справі №903/699/16.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» повернути Українській військово-медичній академії майно, а саме 1000 л бензину А-92 та 300 л дизельного пального, на загальну вартість 24138 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-трейд» (01010, м.Київ, Хрестовий провулок, будинок 2, офіс 403, ідентифікаційний код 39116994) повернути Українській військово-медичній академії (03049, м.Київ, вулиця Курська, будинок 13-а, ідентифікаційний код 22998499) належне їй майно на підставі договору поставки товару (нафтопродуктів) №68/07/15 від 27.07.2015, а саме: 1000 л бензину А-92 та 300 л дизельного пального загальною вартістю 24138 (двадцять чотири тисячі сто тридцять вісім) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-трейд» (01010, м.Київ, Хрестовий провулок, будинок 2, офіс 403, ідентифікаційний код 39116994) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м.Київ, вулиця Болбочана Петра, будинок 8, ідентифікаційний код 38347014) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.09.2017

Суддя Ю.М. Смирнова