ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 вересня 2017 р. Справа № 902/891/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши без виклику сторін та третіх осіб справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА", м. Вінниця

до: Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, м. Вінниця

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька обласна державна адміністрація, м. Вінниця та Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня, м. Вінниця

про визнання односторонніх правочинів недійсними та визнання договору оренди продовженим

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" заявлено позов до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька обласна державна адміністрація та Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня про визнання односторонніх правочинів недійсними та визнання договору оренди продовженим.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" додано заяву б/н від 18.09.2017 р. в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України про забезпечення позову шляхом заборони Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та іншим особам до набрання законної сили рішенням щодо визнання продовженим Договору № 1-н оренди нерухомого майна, що є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області від 01.12.2015 р., здійснювати дії щодо: перешкоджання користуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" приміщеннями № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, які знаходяться у громадському корпусі (літ. Б), загальною площею 292,90 кв.м., розташованого за адресою: вул. Хмельницьке шосе, буд. 108, м. Вінниця; дії щодо звільнення приміщення від обладнання позивача; дії щодо укладення договорів оренди приміщення на користь третіх осіб, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА".

Враховуючи те, що за вказаним позовом ухвалою від 25.09.2017 р. порушено провадження у справі № 902/891/17 судом розглянуто заяву позивача про забезпечення позову за результатами чого суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам позовної заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку про відхилення заявленої вимоги про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а їх зміст у порівнянні із заявленим предметом позовних вимог свідчить про те, що заходи до забезпечення позову які просить вжити позивач фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог тощо.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" б/н від 18.09.2017 р. про забезпечення позову шляхом заборони Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та іншим особам до набрання законної сили рішенням щодо визнання продовженим Договору № 1-н оренди нерухомого майна, що є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області від 01.12.2015 р., здійснювати дії щодо перешкоджання користуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" приміщеннями № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, які знаходяться у громадському корпусі (літ. Б), загальною площею 292,90 кв.м., розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 108, дії щодо звільнення приміщення від обладнання позивача та дії щодо укладення договорів оренди приміщення на користь третіх осіб, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТЕА" відхилити.

2. Ухвалу надіслати сторонам та третім особам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2, 3 - позивачу - вул. Хмельницьке шосе, буд. 122, м. Вінниця, 21029; представнику ОСОБА_1 - вул.Довнар-Запольского, 7-А, м.Київ, 04116.

4 - відповідачу - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100.

5 - третій особі (Вінницькій обласні державні адміністрації) - вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21100.

6 - третій особі (Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня) - вул. Хмельницьке шосе, 108, м. Вінниця, 21029.