УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.09.2017Справа № 910/16379/17

Суддя Трофименко Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 5 036 423,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» загальну суму заборгованості за договором про надання юридичних послуг № 1 від 13.05.2015 у розмірі 5 036 423,83 грн., з яких: 4 782 514,30 грн. основної заборгованості; 64 965,47 грн. 3% річних і 188 944,06 грн. втрат від інфляції;

- стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб загальну суму заборгованості за договором про надання юридичних послуг № 1 від 13.05.2015 у розмірі 5 036 423,83 грн., з яких: 4 782 514,30 грн. основної заборгованості; 64 965,47 грн. 3% річних і 188 944,06 грн. втрат від інфляції.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму та не більше 150 розмірів прожиткових мінімумів. З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1 600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 600 грн. та не більше 240 000 грн., немайнового характеру - 1 600 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем в якості доказів сплати судового збору подано платіжне доручення від 13.09.2017 № 40, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 75 546,36 грн.

Разом з тим, позивачем заявлено окремо дві вимоги майнового характеру до двох відповідачів без зазначення про солідарне стягнення грошових коштів у розмірі 5 036 423,83 грн.

Таким чином, сума позову складає 10 072 847,66 грн.

Отже, сума недоплаченого судового збору складає 75 546,36 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Тобто, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі або належним чином засвідчені.

Як вбачається із доданих до позовної заяви документів, в якості доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам, заявником надано фіскальні чеки та описи вкладення у цінний лист від 13.09.2017.

Відповідно до абзацу 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем не подано доказів того, що додані до позовної заяви документи були направлені на адреси відповідачів. Зокрема, як вбачається з описів вкладення, на адресу відповідачів було відправлено позовну заяву від ФОП ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк» та ФГВФО про стягнення заборгованості від 13.09.2017 з додатками згідно переліку додатків до позову (п. 1-14 додатків) до ГС м. Києва масою 0,348 кг, однак які саме додатки були відправлені не було зазначено в описі вкладення, в зв'язку з чим, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та абзацом 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача всіх додатків до позовної заяви, які перераховані в ній.

В той час як за приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач має направити відповідачеві як копію позовної заяви так і копії документів доданих до неї. При чому, жодних винятків щодо можливості не направлення відповідачеві частини з доданих до позовної заяви документів ст. 56 ГПК України не встановлює.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідачі позбавляються можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду.

Керуючись п.п. 4 і 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Т.Ю. Трофименко