ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Справа № 915/500/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1 довіреність № 2872/36 від 05.12.2016 р.,

представника відповідача - ОСОБА_2 - дов. від 26.04.2017 р. № 09-01/25,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства Миколаївська теплоелектроцентраль, 54055, вул. Погранична, 161, м. Миколаїв,

до Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль,

(54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний узвіз, 18),

про стягнення основного боргу, пені, 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 162192 грн. 26 коп. за договором від 01.01.2009 р. № А/2671, -

В С Т А Н О В И В:

Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал (далі МКП Миколаївводоканал) предявлено позов до Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль (далі ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 162192 грн. 26 коп., із яких: 71736 грн. 58 коп. пеня; 15637 грн. 50 коп. 3 % річних; 74818 грн. 18 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на те, що ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль протягом жовтня 2014 - лютий 2017 року неналежно виконувало грошові зобовязання щодо оплати у встановлені строки вартості наданих послуг з постачання питної води та приймання стічних вод у систему каналізації за укладеним між ними договором від 01.01.2009 р. № А/2671 та додатковими угодами до нього, у звязку з чим позивачем здійснено нарахування в порядку п. 5.2 вищевказаного договору та п. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить про стягнення з ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

У наданому відзиві відповідач зазначив, що позивачем не вірно наведені розрахунки суми інфляційних збитків та пені, а також просить зменшити розмір пені на 90 %.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За умовами укладеного сторонами договору на постачання питної води та приймання стічних вод від 01.01.2011 р. № А/4802 (далі - договір), МКП Миколаївводоканал зобовязалося надавати споживачу ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль послуги з постачання питної води в точку передачі, та приймати від нього стічні води у систему каналізації в точці приймання, відповідно до умов цього договору, а ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль - оплачувати вартість послуг шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виробника до останнього числа поточного календарного місяця, виходячи з обсягу, фактично спожитих послуг за період з 20 числа попереднього по 20 число поточного календарних місяців, та діючих тарифів. У разі утворення боргу за цим договором, оплата за надані послуги, що надходить від споживача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується виробником на погашення боргу (п.п. 2.1, 3.2.3 договору).

Зняття показань лічильника (-ків) (як споживача, так і субспоживача) здійснюється споживачем щомісячно. Звіти про обсяги фактично отриманих споживачем послуг із зазначенням обсягу послуг спожитих кожним із субспоживачів окремо, направляється споживачем виробнику в письмовому вигляді не пізніше 23 числа розрахункового місяця і є підставою для здійснення розрахунків (пп.3.1.2 договору).

Сторони погодили порядок розрахунків, та визначили, що для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води виробник щомісячно направляє споживачу рахунок у паперовому вигляді або споживач самостійно сплачує за послуги. Вартість спожитих послуг визначається виходячи з кількості спожитих послуг, визначеної згідно договору і діючих тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення (пп.3.2.1 договору).

Договір укладено строком на один календарний рік. Договір може бути пролонгованим на наступний календарний рік шляхом підписання сторонами додаткової угоди до даного договору (пп. 10.1 договору).

Додатковою угодою від 27.11.2012 р. № 3 (а.с. 17) термін дії договору пролонговано на наступний календарний рік, а останньою угодою пп. 10.1 договору викладено в наступній редакції: Цей Договір укладається до 31 грудня 2013 року і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що договір на даний час є чинним.

На виконання умов указаного договору МКП Миколаївводоканал у період жовтня 2014 - лютий 2017 виставлено відповідачу відповідні рахунки: № В-8412/0041-11.2014 на суму 387928,12 грн; № В-8412/0041-12.2014 на суму 217602,36 грн; № В-8412/0041-01.2015 на суму 215258,30 грн; № В-8412/0041-02.2015 на суму 206051,76 грн; № В-8412/0041-03.2015 на суму 180783,85 грн; № В-8412/0041-04.2015 на суму 218022,13 грн; № В-8412/0041-05.2015 на суму 36303,00 грн; № В-8412/0041-06.2015 на суму 75817,49 грн; № В-8412/0041-07.2015 на суму 55970,08 грн; № В-8412/0041-08.2015 на суму 23794,16 грн; № В-8412/0041-09.2015 на суму 36752,46 грн; № В-8002/0120-10.2015 на суму 306685,08 грн; № В-8002/0120-11.2015 на суму 241236,74 грн; № В-8412/0043-12.2015/25 від 25.12.2015 на суму 171546.71 грн; №В-8002/0Ц0-1.2016/26насуму 178218.14 грн; № В-8412/0043-2.2016/24 від 24.02.16 на суму 181385.86 грн; № В-8412/0043-3.2016/25 від 25.03.2016 на суму 192544.55 грн; № В-8412/0043-4.2016/26 від 26.04.2016 на суму 130744.74 грн; № В-8412/0043-12.2015/25 від 25.12.2015 на суму 171546.71 грн; № В-8412/0043-5.2015/27 від 27.05.2016 на суму 83886.86 грн; № В-8412/0043-6.2016/24 від 24.06.2016 на суму 56626.22 грн; № В-8412/0043-7.2016/26 від 26.07.2016 на суму 40010.91 грн; № В-8412/0043-8.2016/29 від 29.08.2016 на суму 17777.88 грн; № В-8412/0043-9.2016/27 від 27.09.2016 на суму 105180.15 грн; № В-8412/0043-10.2016/28 від 28.10.2016 на суму 485945,00 грн; № В-8412/0043-12.2016/29 від 29.11.2016 на суму 350098.66 грн; № В-8412/0043-12.2016/27 від 27.12.2016 на суму 300528.19 грн; № В-8412/0043-1.2017/27 від 27.01.2017 на суму 312289,01грн; від 19.04.2017 р. № В-8026/0253-4.2017/19 на суму 15042 грн. 64 коп.; від 27.04.2017 р. № В-8026/0253-4.2017/27 на суму 16589 грн. 47 коп.; від 21.06.2017 р. № Ц-В-8026/0253-6.2017/21 на суму 7136 грн. 63 коп. (а.с. 33-35), отримання котрих відповідачем підтверджується підписами уповноважених осіб останнього на отриманих рахунках (а.с. 28-57).

ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль оплатило надані позивачем послуги в порушення строків визначених договором, унаслідок чого на даний час за відповідачем обліковується заборгованість у загальній сумі 162192 грн. 26 коп. нарахованих в порядку п. 5.2 вищевказаного договору та п. 2 ст. 625 ЦК України

Цивільним законодавством передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.901 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

З огляду на викладене, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги частково про стягнення з відповідача нарахувань на суми допущених прострочень платежів, а саме 3 % річних та індексу інфляції. Такі нарахування узгоджуються з положеннями чинного законодавства, якими передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За допомогою програми "Законодавство" версія 2.8.8. перераховано суми 3% річних та суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, що складають 74754 грн. 20 коп. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 15637 грн. 50 коп. - 3% річних, які підлягають задоволенню.

Є обґрунтованими й позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати наданих послуг.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно умов договору, в разі порушення строків виконання зобовязання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує виробнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості (п. 5.2 договору).

Викладена умова договору не суперечить приписам чинного законодавства, яким закріплено свободу договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України, ч. 4 ст. 179 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань установлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України). У відповідності до ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконаним.

Суд погоджується з поданим МКП Миколаївводоканал розрахунком пені, нарахованої на прострочені платежі за надані послуги у період з 31.05.2016 р. по 06.01.2017 р., в загальній сумі 71736 грн. 58 коп., і визнає, що зазначену суму нарахованої пені належить стягнути з ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль на користь позивача.

Клопотання відповідача про зменшення суми пені задоволенню не підлягає, оскільки із матеріалів справи підстав для її зменшення не вбачається, та також заперечується позивачем.

Таким чином, позовні вимоги МКП Миколаївводоканал підлягають задоволенню частково.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати МКП Миколаївводоканал у сумі 2432 грн. 88 коп. на оплату позовної заяви судовим збором згідно платіжних доручень від 23.05.2017 р. № 2281 (а.с.7),належить відшкодувати за рахунок ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль у розмір 2431 грн. 92 коп.

У судовому засіданні 18.09.2017 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов міського комунального підприємства Миколаївводоканал задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, 54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний узвіз, 18, ідентифікаційний код 30083966, на користь Міського комунального підприємства Миколаївводоканал, 54055, вул. Погранична, 161, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 31448144, грошові кошти в загальній сумі 162128 (сто шістдесят дві тисячі сто двадцять вісім) грн. 38 коп., із яких: 71736 (сімдесят одна тисяча сімсот тридцять шість) грн. 58 коп. пеня; 15637 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 60 коп. 3 % річних; 74754 (сімдесят чотири тисячі сімсот пятдесят чотири) грн. 20 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 2431 (дві тисячі чотириста тридцять один) грн. 92 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2017 р.

Суддя С.М. Коваль.