РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Справа № 924/1148/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Грязнов В.В. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н, від 03.01.2017року.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01/03-17, від 01.03.2017року.

Від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № р-5-22/2240, від 28.12.2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.08.17р. у справі № 924/1148/16 (суддя Виноградова В.В.)

за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради

до відповідача ОСОБА_4 підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Житомирська обласна рада, м. Житомир

про стягнення 700 973,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 частково задоволено позов комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (надалі позивач) до дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод» (надалі відповідач) , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Житомирської обласної ради (надалі третя особа), про стягнення 700973,21 грн.

Стягнуто з дочірнього підприємства „Старокостянтинівський молочний завод на користь комунального підприємства „Агенція з питань регіонального розвитку Житомирської обласної ради 578640,41 грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 23884,38 грн. втрат від інфляції, 8561,00 грн. 3% річних, 43942,63 грн. пені, 9825,43 грн. витрат по оплаті судового збору. У решті позову відмовлено.

На виконання рішення 24.01.2017 р. видано наказ.

На адресу суду 05.04.2017 р. надійшла заява ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (від 31.03.2017 р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю, у якій заявник просить визнати наказ від 24.01.2017 р. про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року у задоволенні заяви ДП "Старокостянтинівський молочний завод" про визнання наказу господарського суду Хмельницької області, виданого 24.01.2017 року у справі №924/1148/16 таким, що не підлягає виконанню повністю, відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, передбачені статтею 117 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Крім того, судом взято до уваги ту обставину, що рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 року про стягнення з боржника залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, тому обов'язок боржника, на виконання якого видано судовий наказ 24.01.2017 року у справі №924/1148/16, не припинився.

Судом першої інстанції при розгляді справи враховано також положення п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року №9, якою передбачено, що у разі залишення без розгляду за результатами апеляційного розгляду оскаржуваного судового рішення новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ.

Не погодившись із винесеною ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.08.2017р. та винести нову ухвалу, якою задоволити заяву ДП "Старокостянтинівський молочний завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (а.с. 101-104).

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вищезазначена ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, не відповідає принципам та вимогам, які ставляться до судового рішення, обставини , викладені у справі, не були досліджені та не взяті до уваги, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

При цьому апелянт посилається на вимоги статті 116 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що наказ видається за заявою стягувачу після набрання судовим рішенням законної сили. Вказує, що станом на 24 січня 2017 року рішення суду не набрало законної сили.

Зазначає, що відповідно до абз.4 п.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №11 «Про деякі питання практики застосування розділу XII-І Господарського процесуального кодексу України», видача місцевим господарським судом наказу до моменту повернення матеріалів справи з суду вищої інстанції не допускається, в тому числі і за наявності завіреної судом такої інстанції копії відповідного судового рішення.

Крім того, апелянт в якості нормативного обґрунтування підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, посилається на інформаційний лист Вищого господарського суду України від 11.04.2005 №01-8/344 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» (зі змінами). Зокрема, пунктом 15 вказаного інформаційного листа зазначено, що у разі, коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого частиною першою статті 93 ГПК України строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.17 р. у справі № 924/1148/16 (колегією суддів у складі: головуюча суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.., суддя Василишин А.Р.) розгляд апеляційної скарги призначено на 26.09.17р.

20.09.2017 на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника у справі у щорічній відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - ОСОБА_5 від 26.09.17р. у справі № 924/1148/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів. Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 розгляд апеляційної скарги відповідача призначено до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В.

У судове засідання, яке відбулось 26 вересня 2017 року, з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав, викладених у ній, просив її задоволити та скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.08.17 р. у справі № 924/1148/16, винести нову ухвалу, якою задоволити заяву ДП "Старокостянтинівський молочний завод" та визнати наказ від 24.01.2017 р. про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Зазначив, що дата видачі наказу не співпадає з датою набрання судовим рішенням законної сили. Крім того, пояснив що норми ГПК щодо строку видачі наказу не порушено, наказ видано вчасно.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги, зазначив, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 28.08.2017 у даній справі є законною та обґрунтованою. Вказав, що господарський суд Хмельницької області видав наказ про виконання рішення суду у передбачений законом строк і апеляційна скарга надійшла до суду після закінчення терміну для видачі наказу. У подальшому, наказ було пред'явлено до виконання у органи державної виконавчої служби, однак враховуючи оскарження рішення відповідачем, виконавче провадження по стягненню було зупинено. Рішення суду переглядалось судами апеляційної та касаційної інстанції та залишено без змін. Відтак, рішення суду вступило в законну силу, частково відповідачем виконується, і на сьогоднішній день судами розглядаються заяви відповідача про розстрочення боргу в ході виконавчого провадження.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, заперечив вимоги апеляційної скарги та надав пояснення по суті справи. Зазначив, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 28.08.17 р. у справі № 924/1148/16 є законною та обґрунтованою, місцевий господарський суд всебічно та повно дослідив обставини справи, відтак підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Згідно із ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що рішення господарського суду Хмельницької області у справі за позовом КП "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради до ДП "Старокостянтинівський молочний завод» про стягнення винесене 11.01.2017 р., повний текст даного рішення підписано 12.01.2017 року.

Наказ господарського суду Хмельницької області у справі №924/1148/16 видано 24.01.2017 року.

Відповідачем поштовим зв»язком 23.01.2017 р. було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 , на підтвердження чого подано копії апеляційної скарги, опису вкладення у цінний лист від 23.01.2017 р., фіскального чека відділення поштового зв'язку від 23.01.2017 р.

Апеляційна скарга ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (від 23.01.2017 р.) надійшла до господарського суду 27.01.2017 р. (згідно зі штампом вхідної кореспонденції).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2017 р. апеляційну скаргу ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 р. відновлено строк на подання апеляційної скарги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16, прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 р. рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу ДП "Старокостянтинівський молочний завод" - без задоволення.

Як зазначено вище, на адресу суду 05.04.2017 р. надійшла заява ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (від 31.03.2017 р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю.

Заява мотивована тим, що вищевказаний наказ видано всупереч вимог ст. ст. 51 ,85, 93, 116 ГПК України, оскільки рішення не набрало законної сили у зв'язку із поданням відповідачем 23.01.2017 р. апеляційної скарги.

Крім того, 16.05.2017 р. до суду надійшла заява (від 13.05.2017 р.), у якій ДП "Старокостянтинівський молочний завод" просить винести ухвалу, якою зупинити стягнення за наказом від 24.01.2017 р. про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 та витребувати даний наказ із Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області. Заяву мотивує відкриттям виконавчого провадження з виконання зазначеного рішення відповідно до постанови старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області від 20.04.2017 р. (ВП №53816268).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.07.2017 р. ДП "Старокостянтинівський молочний завод" було, зокрема, відновлено строк для подання касаційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09 березня 2017 року та зупинено виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року до закінчення його перегляду у порядку касації.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 р. рішення господарського суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09 березня 2017 року у справі №924/1148/16 залишено без змін. Виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року поновлено.

У матеріалах справи міститься копія постанови від 20.04.2017 р. про відкриття виконавчого провадження, винесеної старшим державним виконавцем Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області, з виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 24.01.2017 р. у справі №924/1148/16 про стягнення з ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на користь КП "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради 664853,85 грн.

Розглядаючи вимоги та доводи, викладені відповідачем у вищевказаній заяві, колегія суддів вважає за необхідне взяти до уваги наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Частиною 1 ст. 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до статті 51 ГПК України, у випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним день.

Колегія суддів констатує, що строк апеляційного оскарження рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. розпочався 12.01.2017, тобто із дня підписання рішення, і закінчився, з урахуванням неробочих днів, 23.01.2017 року.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувану, або надсилається стягувану рекомендованим чи цінним листом.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи та норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що видача 24.01.2017 року господарським судом Хмельницької області спірного наказу здійснена вчасно, після закінчення терміну апеляційного оскарження рішення суду, із дотриманням норм процесуального права. Окрім того, своєчасність видачі даного наказу підтверджується та не оспорюється відповідачем у судовому засіданні під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Щодо відповідності наказу господарського суду Хмельницької області від 24.01.2017 вимогам законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Зокрема, частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Пунктом 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року №9 зазначено, що наказ визнається таким, що не підлягає виконанню також у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Колегія суддів, проаналізувавши обставини справи, та враховуючи вищевказані висновки щодо своєчасності видачі наказу, відхиляє доводи заявника щодо помилковості видачі з огляду на те, що його видано до набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що обов»язок боржника щодо виконання рішення суду не припинився та підтверджений постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 р і постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 р, якою рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 залишено без змін. Більше того, вказаний обов»язок частково виконується відповідачем у ході виконавчого провадження.

Відтак, підстави визнання наказу таким , що не підлягає виконанню, передбачені у статті 117 ГПК України, у даному випадку відсутні. Тому колегією суддів відхиляються доводи відповідача, викладені у заяві та апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції норм Господарського процесуального кодексу при видачі спірного наказу.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта, викладеними у скарзі щодо недотримання судом першої інстанції при винесенні спірної ухвали положень абзацу 4 пункту 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №11 «Про деякі питання практики застосування розділу XII-І Господарського процесуального кодексу України», згідно якого видача місцевим господарським судом наказу до моменту повернення матеріалів справи з суду вищої інстанції не допускається, в тому числі і за наявності завіреної судом такої інстанції копії відповідного судового рішення.

Так, матеріалами справи стверджується та обставина, що наказ господарського суду Хмельницької області у справі №924/1148/16 виданий 24.01.2017, тобто до направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної та касаційної скарг.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача, викладені у апеляційній скарзі, на пункт 15 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 №01-8/344 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» (зі змінами).

Зокрема, пунктом 15 вказаного інформаційного листа зазначено, що у разі, коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого частиною першою статті 93 ГПК України строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, та зазначено вище, виконання рішення суду зупинялось судами вищих інстанцій. Крім того, станом 05.04.2017 року , тобто на час звернення відповідача із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає до виконання, рішення господарського суду Хмельницької області від 11.01.2017 р вже вступило в законну силу, що підтверджується постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 р.

Підсумовуючи вищевикладені обставини справи та висновки, колегія суддів вважає, що підстави для визнання наказу господарського суду Хмельницької області від 24.01.2017 р. про примусове виконання рішення суду від 11.01.2017 р. у справі №924/1148/16 таким, що не підлягає виконанню повністю, відсутні, а тому заява ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (від 31.03.2017 р.) про визнання наказу господарського суду Хмельницької області, виданого 24.01.2017 р. у справі №924/1148/16, таким, що не підлягає виконанню повністю, не підлягає задоволенню.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Європейський суд з прав людини зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов'язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, № 22330/05, від 05.02.2009).

Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

З урахуванням викладеного вище, розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року такою, що винесена у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Викладені у апеляційній скарзі доводи відповідача є необґрунтованими, не спростовують висновків суду у даній справі, а тому не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" від 04.09.17р. на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 у справі № 924/1148/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року у справі №924/1148/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/1148/16 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.