Господарський суд Чернігівської області
============================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" вересня 2017 року Справа № 910/11191/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Реконструкція

вул. Панаса Мирного, буд. 28, офіс 20, м. Київ, 01011

адреса для листування: вул. Гната Хоткевича, буд. 20, м. Київ, МСП 02660;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський

завод по виробництву будівельних матеріалів",

14000, вул. Князя Чорного, буд. 4, офіс 33, м. Чернігів;

про стягнення 240430,52 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №51 від 19.06.2017 - представник;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №б/н від 10.09.2017-представник ;

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю Євро-Реконструкція звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський завод по виробництву будівельних матеріалів про стягнення 240430,52грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за договором №450408/1юр від 10.02.2016, з яких 119810,21 грн. - заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, 113955,73 грн. - пені, що нарахована за період з 21.01.2017 по 30.06.2017, 5494,60 грн. - інфляційних за січень-червень 2017 року та 1169,98 грн. - 3% річних з 21.01.2017 по 30.06.2017.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №450408/1юр від 10.02.2016 щодо своєчасного здійснення розрахунків за грудень 2016 року, січень - березень 2017 року.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.07.2017 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 15.08.2017, після чого розгляд справи відкладався до 12.09.2017 та 25.09.2017.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 12.09.2017.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому він повідомляє, що сума основного боргу ним повністю сплачена станом на 12.09.2017 та просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення 119810,21грн. основного боргу та відмовити в частині стягнення пені. Разом з відзивом відповідачем подано суду копії платіжних доручень про сплату заборгованості: №446 від 11.09.2017 на суму 28589,56грн., №461 від 11.09.2017 на суму 37575,98грн., №448 від 11.09.2017 на суму 36245,58грн.,№464 від 11.09.2017 на суму 17399,09грн..

В судовому засіданні 25.09.2017 відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

Проти нарахованих позивачем інфляційних та річних представник відповідача не заперечував.

Позивач в своїх поясненнях заперечує проти зменшення розміру пені. Крім того, позивач зазначає, що правомірність надання послуг з централізованого опалення передбачена Постановою НКРЕКП від 21.06.2016 №1159.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до положень ЗУ "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 за №1198-УІІ, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в у сфері комунальних послуг за №1159 від 21.06.2016 затверджено переоформити ліцензії АД № 036331 на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, АД № 036403 на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, АВ № 597422 на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, видані ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28, офіс 20), на безстрокові.

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку №152 корпус 2 по вул. Харківське шосе в м.Києві здійснюється ТОВ Євро-Реконструкція на підставі рішення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 23.07.2015.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 19 Закону України „Про теплопостачання та Закону України „Про житлово-комунальні послуги передбачено обовязковість укладення в письмовій формі договору на постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

10.02.2015 між ТОВ «Євро-реконструкція» (далі-Виконавець) та ТОВ Чернігівський завод по виробництву будівельних матеріалів" (далі-Споживач) укладено договір на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №450408/1юр (далі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобовязується своєчасно надавати Споживачеві (відповідачу) відповідної якості послуги з центрального опалення, постачання гарячої води, а Споживач (відповідач) зобовязувався своєчасно оплачувати надані за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором (п.1. Договору ).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За юридичною природою вказаний Договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Згідно до п.2 ст.714 ЦК України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

На виконання умов договору позивач у грудні 2016року, січні-березні 2017 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення.

Відповідно до п. 2., 3. Договору, субєктами користування послугами є власник житлового приміщення та члени його сімї особи: власник нежитлового приміщення по вул.Харківське шосе, 152, корп.2; характеристика обєкта надання послуг: 1. Опалювальна площа (обєм) -2294,50 м.кв..

У відповідності до п.7 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється зі їх показаннями, згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 (далі-Правила).

Згідно п.9 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п.10.,п.13. Договору, послуги оплачуються у безготівковій формі; плата за послуги вноситься на рахунок із спеціальним режимом використання: р/р 0301 в ПАТ «Альфа-Банк» МФО 300346.

Відповідно до п.5. Договору сторони визначили тарифи на послуги.

За спірний період були встановлені наступні тарифи:

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в у сфері комунальних послуг за №1757 від 29.09.2016 тариф на теплову енергію для бюджетних установ з 01 жовтня 2016року становить 1063,70грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в у сфері комунальних послуг за №2126 від 02.12.2016 тариф на теплову енергію для інших споживачів з 01 грудня 2016року становить 1063,70грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в у сфері комунальних послуг за №151 від 01.02.2017 тариф на теплову енергію для інших споживачів з 01 лютого 2017року становить 1411,59грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідно до Договору, площа опалювального обєкту складає 2294,50м.кв..

Нарахування спожитої теплової енергії, яка поставлена відповідачу здійснювалось за показами приладів обліку, відповідно до звітів відповідача про спожиту теплову енергію від 26.12.2016 (24,701Гкал), від 26.01.2017 (27,3 Гкал), від 23.02.2017 (22,3Гкал), від 24.03.2017 (12,718Гкал) та з врахуванням займаної відповідачем площі (частина приміщень знаходиться в оренді у іншої особи).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу у грудні 2016 року, січні-березні 2017 року теплову енергію на загальну суму 121926,04грн. та виставив відповідні рахунки.

Рахунки на оплату за постачання теплової енергії за №450408/1юр-12 від 31.12.2016 на суму 28589,56грн., №450408/1юр-01 від 31.01.2017 на суму 37575,98грн., направлялись на адресу відповідача, про що останнім не заперечується.

Так, відповідачем обовязок щодо оплати за надані позивачем послуги на постачання теплової енергії у грудні 2016року, січні-березні 2017 року станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду належним чином не був виконаний.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, крім випадку, коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Після порушення провадження у справі відповідач повністю сплатив заборгованість перед позивачем за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями: №446 від 11.09.2017 на суму 28589,56грн., №461 від 11.09.2017 на суму 37575,98грн., №448 від 11.09.2017 на суму 36245,58грн.,№464 від 11.09.2017 на суму 17399,09грн., всього на суму 119810,21грн..

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 119810,21грн. підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з положенням Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" N 686-XIV від 20.05.1999р., за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги суб'єкти підприємницької діяльності сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 6 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню в установленому законом та цим договором розмірі.

Відповідно до п.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини. Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобовязання.

Позивач просить стягнути на його користь пеню у розмірі 1%, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу за період з 21.01.2017 по 20.10.2017 в сумі 113955,73грн..

Суд зазначає, що в даному випадку нарахування пені здійснюється до моменту погашення відповідачем заборгованості, а саме до 11.09.2017 року включно.

За перерахунком суду пеня має нараховуватись з 21.01.2017 по 11.09.2017 та становить 108274,81грн.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення судом розміру пені на 90%.

Подану заяву відповідач обґрунтовує повною сплатою заборгованості перед позивачем за отримані послуги на суму 119810,21грн. а також тим, що у позивача існувала заборгованість перед відповідачем за договором оренди нежитлового приміщення №412 від 02.03.2015, що стало обставиною заборгованості відповідача по даній справі.

Позивач проти зменшення розміру пені заперечив.

Відповідно до п.3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню. Згідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Так, господарський суд зазначає, що враховуючи повну сплату відповідачем суми основної заборгованості, на підставі ст.83 ГПК України, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 22791,15грн..

В стягненні іншої частини пені, нарахованої позивачем, слід відмовити.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних за період 21.01.2017 по 30.06.2017 в сумі 1169,38грн. та інфляційних за період з 21.01.2017 по 30.06.2017 в сумі 5494,60грн..

Відповідач щодо нарахувань 3% річних та інфляційних не заперечував.

Нарахування річних та інфляційних здійснено відповідно до вимог законодавства і підлягає задоволенню та стягненню на користь позивача.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3606,46грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення 119810,21грн. основного боргу припинити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський завод по виробництву будівельних матеріалів" (14000, вул. Князя Чорного, буд.4, офіс 33, м.Чернігів, відомості про рахунки відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Реконструкція (вул. Панаса Мирного, буд. 28, офіс 20, м. Київ, 01011; адреса для листування: вул. Гната Хоткевича, буд. 20, м. Київ, МСП 02660, р/р 4426 в ГУ по м.Києву та Київської обл. АТ «Ощадбанк», МФО 322669, ) 22791,15грн. пені, 1169,98грн. 3%річних, 5494,60грн. інфляційних, а всього 29455,73грн., а також 3606,46грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено та підписано 02 жовтня 2017 року.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна