ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2017 Справа № 909/685/17

За позовом Приватного підприємства "ЗАГОВДА", м.Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс", м.Дніпро

про стягнення 13767,89 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник не з`явився

Від Відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ЗАГОВДА" (далі-Позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (далі-Відповідач) про стягнення на свою користь заборгованість за Договором на відпуск паливно-матеріальних матеріалів за паливними картками № 94 від 19.10.2016 р., в розмірі 13767,89 грн., де 13500 грн. основна заборгованість, 132,89 грн. - 3% річних та 135 грн.- сума інфляційного збитку та стягнути з Відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач перерахував Відповідачу передоплату за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками №94 від 19.10.2016р., однак в обумовлений цим договором строк Відповідач товар не поставив. У зв'язку з цим, Позивач просить стягнути з Відповідача передоплату у розмірі 13500,00 грн., а також 132,89 грн. 3% річних та 135,00 грн. інфляційних втрат.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію договору поставки № 010114 від 01.01.2014 р.;

- копію рахунку № 82 від 13.11.2014 р.;

- копію платіжного доручення № 3760 від 14.11.2014 р.;

- копію претензії № 1 від 05.12.2014 р.;

- копію повідомлення про вручення цінного листа;

- розрахунок суми боргу;

- копію виписки з ЄДР ТОВ "НВП "САБ-ІСКАН ГРУП";

- копію довідки ТОВ "НВП "САБ-ІСКАН ГРУП" з органів статуправління про знаходження в ЄДР;

- копію Наказу на призначення Директора Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-ІСКАН ГРУП";

- лист (письмове підтвердження), що у провадженні інших судів і органів немає справи зі спору між сторонами про даний предмет і немає рішення цих органів;

- довіреності на ОСОБА_2.

Позивач в судові засідання призначені на 31.08.17р. та 21.09.17р. не з'явився, на виконання вимог ухвал суду Позивач 19.09.17р. подав оригінали документів, які підтверджують викладені в позовній заяві обставини, а також докази повідомлення Відповідача про дату та час слухання справи (арк.с. 55-68).

Відповідач в судові засідання не з'явився, клопотання про відкладення слухання справи не подав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, яке було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу Відповідача та повернуто з відміткою за зазначеною адресою не числиться (арк.с. 52-54). Також сповіщення Відповідача про дату та час слухання справи підтверджується поштовим повідомленням (арк.с. 51).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п/п. 3.9.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

У зв'язку з тим, що судом вжито достатніх заходів для сповіщення сторін про слухання справи, наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін.

Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "ЗАГОВДА" (далі-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (далі-Постачальник) 19.10.2016р. був укладений договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками №94 (далі-Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити Замовнику паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується, організовувати та забезпечувати відпуск ПММ Замовнику або Довіреній особі Замовника на підставі Паливних карток, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані Постачальником паливні картки та ПММ (п. 2.1 Договору).

Асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ і Паливних карток, визначаються у рахунках, які виставляються Постачальником та сплачуються Замовником згідно цього Договору. Для кожної окремої видачі Паливних карток в рамках Договору Постачальник виставляє Замовнику окремий Рахунок на підставі заяви (Додаток 2), в якій визначена кількість Паливних карток та сума до сплати. Заяви на придбання ПММ та Паливних карток направляти по тел/факсу (0342)50-43-98 (п. 2.2 Договору).

Пунктом 4.1.3 Договору передбачено, що Постачальник взяв на себе зобов'язання у строк не більше 2-х банківських днів з дня надходження коштів на пиливно-мастильні матеріали на поточний рахунок (в повному обсязі за відповідним рахунком) Постачальника забезпечити поповнення Основної Паливної Картки Замовника.

Відповідно до п. 11.1 Договору у разі зміни реквізитів Сторін фактичної адреси, інших змін, які можуть перешкодити виконанню зобов'язань по Договору, сторони зобов'язані повідомити про це один одного не пізніше ніж, за 30 календарних днів до виконання таких змін.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони). Даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення терміну договору, письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік і на тих же умовах, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором (п. 7.1 Договору).

На виконання умов договору для відпуску паливно-матеріальних матеріалів ПП "ЗАГОВДА" - як замовник, 23.01.2017 за платіжними дорученнями №272 та №273 перерахувало на розрахунковий рахунок 5838 в ПАО КБ "Приватбанк" ТОВ "ОСОБА_1 Плюс" 8500,00 грн. (арк.с. 19, 20).

Крім того, 15.06.2017 ПП "ЗАГОВДА" за платіжним дорученням №377 перерахувало на розрахунковий рахунок 5838 в ПАО КБ "Приватбанк" ТОВ "ОСОБА_1 Плюс" ще 5000,00 грн. (арк.с. 21).

Позивач у позові зазначає, що із телефонної розмови із представником Постачальника (Відповідача) йому стало відомо, що Постачальником в односторонньому порядку 19.12.2016 року змінено розрахунковий рахунок, а тому кошти за договірним зобов'язаннями Постачальником не отримано, а тому і не здійснено відпуск паливно-мастильних матеріалів паливними картками на суму 13500,00 грн.

Про зміни розрахункового рахунку Постачальник повідомив Замовника тільки в лютому 2017 року, тобто після фактичної зміни, що свідчить про грубе порушення умов договору зі сторони Постачальника (Відповідача).

Відповідач свої зобовязання щодо поставки на адресу Позивача замовленого та оплаченого товару - паливно-мастильні матеріали та Паливні картки не здійснив, внаслідок чого Позивач на адресу Відповідача направив претензію-вимогу (арк.с. 22-24), в якій просить Відповідача протягом семиденного строку повернути ПП "ЗАГОВДА" 8500,00 грн. заборгованості. Претензія-вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 132,89 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 26.01.17р. по 29.05.17р. та з 17.06.17р. по 18.07.17р. та 135,00 грн. інфляційних втрат.

Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення всієї суми передоплати не надав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов частково з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Так, статтею 693 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Позивача про повернення передоплати на суму 13500,00 грн. суд визнає обґрунтованими, оскільки за обставинами справи має місце сплата Позивачем попередньої оплати та відсутність виконання зобов'язання з поставки продукції Відповідачем шляхом надання паливних карток.

Матеріали справи свідчать проте, що сторони не передбачили нарахування процентів на суму передоплати.

Щодо стягнення 3 % річних у розмірі 132,89 грн. та інфляційного збільшення у розмірі 135,00 грн., суд відмовляє в цій частині з наступних підстав.

3 % річних та інфляційного збільшення суми боргу передбачені статтею 625 ЦК України, якою встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 3% річних на підставі ст.625 ЦК України. ОСОБА_1, стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а статті 693, 536 ЦК України - правові наслідки невиконання зобов'язання з передачі товару. Отже, обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадку повернення коштів особі, яка відмовилась від прийняття зобов'язання за договором.

Згідно з п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

У зв'язку з викладеним суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення 3 % річних у розмірі 132,89 грн. та інфляційного збільшення у розмірі 135,00 грн..

За результатами розгляду справи судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (49051, м.Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 40-А, ) на користь Приватного підприємства "ЗАГОВДА" (76000, м.Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька, 68/26, ) заборгованість за Договором на відпуск паливно-матеріальних матеріалів за паливними картками №94 від 19.10.2016р. в розмірі 13500 грн. основного боргу та 1568,87 грн. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 3% річних на суму 132,89 грн. та інфляційного збільшення на суму 135,00 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.09.2017

Суддя ОСОБА_3