ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 вересня 2017 р. Справа № 902/606/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1", м.Вінниця

до: 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Вінниця

до: 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "РІА", м. Вінниця

про захист ділової репутації та стягнення 116 650 грн 00 коп.

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № 2 від 04.01.2017 р., довіреність дійсна до 31.12.2017 р.; НОМЕР_1 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.04.2007 р.;

ОСОБА_3, довіреність № 60 від 05.07.2017 р., довіреність дійсна до 31.12.2017 р.; НОМЕР_2 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.09.2000 р.;

відповідача 1: ОСОБА_1, НОМЕР_3 виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 01.11.1995 р.; ФОП згідно витягу з ЄДРЮОФОП;

відповідача 2: ОСОБА_4, довіреність № б/н від 15.09.2017 р., строку дії довіреності не вказано; НОМЕР_4 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.02.2009 р.

В С Т А Н О В И В :

Вінницьким навчально-науково-виробничим об'єднанням "Комплекс-1" подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист ділової репутації та стягнення 116 650 грн 00 коп. моральної шкоди завданої поширенням інформації, що принижує ділову репутацію позивача.

Ухвалою суду від 20.06.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/606/17 та призначено до розгляду на 19.07.2017 р.

29.06.2017 р. до суду відповідачем подано заперечення проти заявлених позовних вимог по справі № 902/606/17.

13.07.2017 р. до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення № 61 від 13.07.2017 р. в обґрунтування заявлених позовних вимог. В якості додатків до пояснень останнім подано ряд документів на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 19.07.2017 р. з метою витребування додаткових доказів по справі оголошено перерву до 25.07.2017 р.

21.07.2017 р. представником позивача до суду супровідним листом № 67 від 21.07.2017 р. на виконання вимог суду подано ряд документів, серед яких письмове пояснення № 64 від 20.07.2017 р. на подане заперечення відповідача.

24.07.2017 р. на електронну адресу суду по справі № 902/606/17 надійшла заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 по суті заявлених позовних вимог.

25.07.2017 р. представником позивача подано клопотання № 69 від 25.07.2017 р. в якому останній просить суд прийняти до відповідача заходи процесуального характеру, оскільки відповідач грубо порушує свої обов'язки передбачені ст. 22 ГПК України та намагається впливати на процедуру збирання доказів.

25.07.2017 р. відповідачем через канцелярію суду подано заяву б/н від 21.07.2017 р. про долучення до матеріалів справи ряду документів.

Відповідно до ухвали суду від 25.07.2017 р. відкладено розгляд справи до 04.09.2017 р. та продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

14.08.2017 р. на адресу суду від Вищого навчального закладу "Відкритого міжнародного університету розвитку людини "Україна" надійшла заява з додатком вих.№ 1/25-278 від 09.08.2017 р. щодо виконання вимог ухвали суду від 25.07.2017 р.

17.08.2017 р. до суду надійшли пояснення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 вх. № 06-52/8154/17 від 17.08.2017 р.

31.08.2017 р. позивачем до суду подано письмові пояснення по справі вих. № 80 від 30.08.2017 р. (вх. № 06-52/8397/17 від 31.08.2017 р.).

04.09.2017 р. відповідачем до суду подано клопотання від 04.09.2017 р., яким долучено до матеріалів справи рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. у справі № 127/10628/17.

Крім того, 04.09.2017 р. відповідачем подано до суду клопотання б/н від 04.09.2017 р. про припинення провадження у справі у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів щодо ФОП ОСОБА_1 як належного відповідача у даній справі.

Відповідно до ухвали суду від 04.09.2017 р. відкладено розгляд справи до 20.09.2017 р. та залучено до участі у справі в якості іншого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "РІА". Одночасно цією ж ухвалою відхилено клопотання відповідача б/н від 04.09.2017 р. про припинення провадження у даній справі.

12.09.2017 р. на адресу суду від Об'єднання підприємств "Український мережевий інформаційний центр" надійшов лист № 61-9/17 від 08.09.2017 р. щодо витребовування додаткової інформації від позивача з метою виконання вимог ухвали суду.

14.09.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Он-Лайн" до суду подано інформацію вих. № 4507 від 14.09.2017 р. на виконання вимог ухвали суду відповідно до якої останнє зазначає, що ним було надано послугу реєстрації доменного імені 20minut.ua через сервіс реєстрації доменних імен w.w.w.bestname.ua. Власником доменного імені і торгової марки є ТОВ "Видавництво "РІА".

18.09.2017 р. позивачем до суду подано письмові пояснення по справі вих. № 82 від 18.09.2017 р. та 19.09.2017 р. подано інформацію на виконання вимог ухвали від 18.09.2017 р. щодо встановлення належного відповідача (реєстранта доменного імені/власника веб-сайту https://vn.20minut.ua).

Також, 19.09.2017 р. до суду надійшов лист ТОВ "Хостмайстер" вих. № 96/09 від 14.09.2017 р. (вх. № 06-52/8965/17 від 19.09.2017 р. на виконання вимог ухвали суду, яким останнє повідомляє що інформацію про реєстратора домену 20minut.ua можна отримати через сервіс WHOIS, який є джерелом публічної інформації про доменні імена.

20.09.2017 р. відповідачем 1 до суду подано заяву б/н від 20.09.2017 р., якою, серед іншого, долучено до матеріалів ухвалу Апеляційного суду Вінницької області, якою рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. у справі № 127/10628/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, ділової репутації, залишено без змін.

Також, 20.09.2017 р. відповідачем 2 (ТОВ "Видавництво "РІА") до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останнє зазначає, що ТОВ "Видавництво "РІА" є власником веб-сайту https://vn.20minut.ua. При цьому товариство не може підтвердити інформацію, автором якої воно не є. Однак, у разі визнання інформації, опублікованої у відповідних статтях, недостовірною, ТОВ "Видавництво "РІА" буде опубліковане відповідне спростування такої інформації.

За клопотанням відповідача здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви, письмових пояснень № 61 від 13.07.2017 р., вих. № 80 від 30.08.2017 р. (вх. № 06-52/8397/17 від 31.08.2017 р.), вих. № 80 від 30.08.2017 р. (вх. № 06-52/8397/17 від 31.08.2017 р.), позивач посилається в якості підстави позовних вимог на поширенням відповідачем недостовірної інформації відносно нього, внаслідок чого принижено ділову репутацію Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1".

Зокрема, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2. року на сайті "20 хвилин", ТОВ "Видавництво "РІА" (адміністратор домену 20 minut.ua), у рубриці "Новини від читачів", було розміщено статтю "ІНФОРМАЦІЯ_1". Автором вказаної статті зазначений ОСОБА_1. У вказаній статті міститься завідомо неправдива інформація, а саме що, суддя, Господарського суду Вінницької області ОСОБА_8, своїми діями, мотивував генерального директора Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1" - ОСОБА_7, до дачі йому хабаря, що призвело до умисного затягування судового процесу та прийняття рішення не на користь ФОП ОСОБА_1

При цьому, 03.04.2017, у коментарі до вказаної статті ОСОБА_1 дозволяє собі називати позивача аферистом.

Поряд з цим, позивач вказує, що не маючи ніяких доказів, що автор статті (ОСОБА_1), допускає собі образливу інформацію до судової гілки влади держави, що з допомогою "найгуманнішого суду" із слів недоброзичливих, ОСОБА_7 зміг присвоїти приміщення, яке належало Університету "Україна", директором якого був керівник Позивача, який наче б то, діяв у протизаконний спосіб.

Крім того, 06.05.2017 р. в соціальній мережі "Facebook" розмістив публікацію у якій стверджує, що ОСОБА_7, підкупив експерта КНДІСЕ ОСОБА_9 у справі спортивного клубу "Максимус".

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4. на сайті "20 хвилин", ТОВ "Видавництво "РІА" (адміністратор домену 20 minut.ua), у рубриці "Новини від читачів", було розміщено статтю "ІНФОРМАЦІЯ_3". Аналогічно у вказаній рубриці 30.05.2017 було розміщено іншу статтю "ІНФОРМАЦІЯ_5". Автором вказаних статей зазначений ОСОБА_1. У цих публікаціях знову ж таки міститься завідомо неправдива інформація про те, що адмінкорпус за адресою м. Вінниця вул. Ак. Янгеля, 4 був власністю Університету "Україна", але через фірму прокладку, у протизаконний спосіб, ОСОБА_7 оформив купівлю на фірму, власником якої він є. Крім того, автор статті зазначає, що ОСОБА_7, для погашення кредиту збирав гроші із студентів, як плату за навчання, і таким чином сплачував кредит. Публікація аналогічного змісту "ІНФОРМАЦІЯ_5", була опублікована у газеті "RIA" за № 23 від 7 червня 2017 року (сторінка 23).

Вказана неправдива інформація, на думку позивача, стосується тільки його підприємства із тих причин, що вона є наслідком судових розглядів у господарських судах, за позовами Вінницького навчально-наукового-виробничого об'єднання "Комплекс-1".

З огляду на вказане позивач вимагає, щоб вищезазначена інформація була спростована у такий точно спосіб, яким була поширена та офіційного вибачення відповідача за вчинення ним неправомірних дій.

У своїх усних поясненнях в ході розгляду справи позивач зазначив, що Вінницьким міським судом Вінницької області розглядався позов з вимогами тотожними вимогам, що є предметом розгляду даної справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (відповідач 1) у поданих до суду заперечення проти позову б/н від 29.06.2017р. (вх.. № 06-52/6407/17 від 29.06.2017 р.) заявлений Вінницьким навчально-науково-виробничим об'єднанням "Комплекс-1" позов не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на наступні обставини:

- оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Слід розрізняти факти та оціночні судження. Та враховувати, що наявність фактів можна довести, а оціночних суджень - неможливо;

- відповідач не посягав на абсолютні права позивача - ділову репутацію;

- відповідачем у публікаціях не вказується жодної інформації, що може стосуватися ділової репутації підприємства "Комплекс-1";

- у статті згадується про ОСОБА_6 не як директора ВННВО "Комплекс-1", а як директора Університету "Україна";

- у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, немає підстав для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України;

- відповідачем оприлюднено викладення фактів (звернення підприємства до суду із позовною заявою та прийняття судом певних рішень у цій справі) за якими йшло оціночне судження щодо мотивів прийнятті судом саме таких рішень;

- відповідачем використано своє право критики, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес;

- позивачем не визначено відповідачем у справі ТОВ "Видавництво "РІА", Медіа-груп "РІА", якому належить нематеріальний актив - сайт 20 minut.ua, а також визначив відповідачем ФОП ОСОБА_1, тоді як інформація була розміщена на сайті під іменем ОСОБА_1 (блог), який особисто не визначав свій статус як фізичної особи-підприємця та діяв виключно як фізична особа, а не підприємець.

Крім того у клопотанні від 04.09.2017 р. (вх. № 06-52/8494/17 від 04.09.2017 р.) про припинення провадження у справі та заяві від 20.09.2017 р. (вх. № 06-52/8989/17) та в усних поясненнях по суті справи відповідач 1 наголошує, що розміщення ним інформації здійснено як фізичною особою-громадянином, а не підприємцем. Зазначене підтверджено Вінницьким міським судом Вінницької області, яким розглядалася справа № 127/10628/17, в якій ОСОБА_1 виступав як фізична особа, а не підприємець. Рішення суду у даній справі від 26.07.2017 р. залишено без змін судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "РІА" (відповідач 2) у відзиві на позовну заяву вх.. № 06-52/9112/17 від 20.09.2017 р. стосовно позовних вимог Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1" зазначає наступне:

- ТОВ "Видавництво "РІА" є власником веб-сайту https://vn.20minut.ua. Зазначеним сайтом може скористатися будь-яка зареєстрована особа, попереднього погодившись та прийнявши умови використання сайту, передбачені Договором про користування сайтом і лише після підтвердження згоди з даними правилами отримує можливість зареєструватися на сайті. Особа, яка не погодилась з умовами сайту не має можливості публікувати будь-яку інформацію та коментувати інші матеріали;

- згідно договору адміністрація не несе відповідальності за зміст матеріалів на сайті та за будь-які висловлювання та коментарі інших користувачів, за їх відповідність вимогам законодавства за порушення авторських прав, несанкціоноване використання знаків для товарів і послуг, найменування фірм та їх логотипів, тощо.

- за умовами договору кожний користувач має право поскаржитись на коментар. Уразі наявності кількох скарг, коментар буде прихований модератором для подальшого перегляду. Якщо користувач не згоден з рішенням модератора він може написати скаргу до служби технічної підтримки сайту, що вказана на відповідному сайті;

- статті, що стали підставою звернення позивача до суд не є редакційним матеріалом і розміщенні на сайті "20 хвилин" в рубриці "Від читачів". Автором статей є особа, зареєстрована на сайті під іменем "ОСОБА_1". Всі статті розміщені з ІР-адреси НОМЕР_5. При створенні зазначеного профілю користувача,, адреса електронної пошти не використовувалась;

- оскільки ТОВ "Видавництво "РІА" не є автором відповідних статей, то у нього відсутні будь-які документи, які могли б слугувати обґрунтуванням тверджень, наведених у статтях;

- ТОВ "Видавництво "РІА" не брало участі у створені статей, а лише створило платформу для їх публікації;

- товариство не може підтвердити інформацію, автором якої воно не є. Однак, у разі визнання інформації, опублікованої у відповідних статтях, недостовірною, ТОВ "Видавництво "РІА" буде опубліковане відповідне спростування такої інформації.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 р. на сайті "20 хвилин", ТОВ "Видавництво "РІА" (адміністратор домену 20 minut.ua), у рубриці "Новини від читачів», розміщено статтю "ІНФОРМАЦІЯ_1". Автором вказаної статті зазначений ОСОБА_1 (а.с. 15-17, т. 1).

06.05.2017 р., ОСОБА_1 в соціальній мережі "Facebook" розмістив публікацію, яка має назву "ОСОБА_7 підкупив експерта КНДІСЕ ОСОБА_9 у справі спортивного клубу "Максимус"? (заява про кримінальне правопорушення) (а.с. 18, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_9 р. на сайті "20 хвилин" (20minut.ua), ТОВ "Видавництво "РІА" (адміністратор домену 20 minut.ua), у рубриці "Новини від читачів", розміщено статтю "ІНФОРМАЦІЯ_3 ", автором якої значиться ОСОБА_1 (а.с. 20-21, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_8., відповідачем на сайті "20 хвилин", ТОВ "Видавництво "РІА" (адміністратор домену 20 minut.ua), у рубриці "Новини від читачів", розміщено статтю "ІНФОРМАЦІЯ_7". Автором зазначеної статті значиться ОСОБА_1 (а.с. 23-24, т. 1).

В подальшому вказану статтю аналогічно змісту було опубліковано в газеті "RIA" за № 23 від 07.06.2017 р. Блог ОСОБА_1 (а.с. 25, т. 1).

Листами вих. № 30-05-17/01 від 30.05.2017 р. та вих. № 31-05-17/01 від 31.05.2017 р. на звернення позивача з приводу публікації від ІНФОРМАЦІЯ_9 р. та 31.05.2017 р. на сайті 20minut.ua, ТОВ "Видавництво "РІА", серед іншого, повідомлено, що вказані статті не є редакційним матеріалом і розміщенні на сайті "20 хвилин" в рубриці "Від читачів". Автором зазначених статей є невідома особа, зареєстрована на сайті під іменем "ОСОБА_1". При створені зазначеного профілю користувача, адреса електронної пошти не використовувалась (а.с. 19, 22, т. 1).

Також в матеріалах справи міститься ряд грамот та відзнак виданих Вінницькому навчально-науково-виробничому об'єднанні "Комплекс-1", фінансові звіти позивача, заяви контрагентів позивача щодо розірвання договорів оренди у зв'язку з негативним публікаціями в пресі, акти приймання-передачі майна та додаткова угода про розірвання договору оренди та ряд інших доказів наданих позивачем в обґрунтування рейтингу підприємства до розміщення інформації ОСОБА_1 та після її розміщення останнім, а також в обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди, завданої розміщенням публікацій.

Крім того судом встановлено, що Вінницьким міським судом Вінницької області розглядалася справа № 127/10628/17 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, ділової репутації.

Предметом розгляду зазначеної справи були вимоги тотожні вимогам позивача у даній справі. При цьому, в ході розгляду вказаної справи, Вінницьким судом Вінницької області встановлено, що оспорюванні статті та публікації розміщено громадянином ОСОБА_1 на чому й наголошує відповідач у ході розгляду даної справи № 902/606/17, позаяк у саме такому процесуальному статусі останній брав участь при розгляді вказаного спору.

Тотожність заявлених вимог у даній справі вимогам позивача у справі № 127/10628/17 підтверджено безпосередньо самим позивачем в ході розгляду даної справи.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. у вищезазначеній справі № 127/10628/17 у задоволенні позову ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, ділової репутації відмовлено.

В обґрунтування вказаного рішення судом зазначено, вищевказані статті та публікації є оціночним судження автора, не твердження про наявність конкретного факту. Вислови у публікаціях стосуються одних і тих же подій та обставин. Їх не можна віднести до інформації, котра порушує особисті немайнові права позивача, завдає шкоди його немайновим благам чи перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31.08.2017 р. у справі № 127/10628/17 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. залишено без змін.

Предметом розгляду даної справи № 902/606/17 є вимоги Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1" про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача, вищевказані відомості опубліковані відповідачем 1 в рубриці "Від читачів" на сайті "20 хвилин", у соціальній мережі "Facebook" та розміщені в рубриці "Від читачів" на сайті "20 хвилин", та опубліковані в газеті " RIA" статті, та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 спростувати зазначені відомості та статті. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 моральної шкоди у розмірі 116 650 грн, завданої поширенням інформації, що принижує ділову репутацію позивача.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам та наявним в справі доказам, суд виходить із наступного.

Статтями 55, 129 Конституції України гарантується кожному право на судовий захист.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 125 Конституції України, статтями 17, 18, 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності; суди загальної юрисдикції спеціалізуються, зокрема, на розгляді господарських справ, при цьому місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Підвідомчість справ судам загальної юрисдикції визначається процесуальними законами, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1 ГПК України).

Згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2)справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство; 9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Статтею 24 ЦК України встановлено, що людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У відповідності до ч.1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених вище норм слідує, що відповідачами у господарському спорі можуть бути підприємства та організації, фізичні особи, які зареєстровані у встановленому законом порядку як суб'єкти підприємницької діяльності та фізичні особи у спорах, що виникають з корпоративних відносин.

Відтак, спірні правовідносини в порядку господарського судочинства мають вирішуватися за наявності вищевказаного суб'єктного складу сторін, тобто із врахуванням суб'єктного критерію.

Згідно з приписами статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ст. 200 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" унормовано, що під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 названого Закону).

Згідно статті 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява.

При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК ( 1618-15), та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (1798-12 ) (далі - ГПК). Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Між тим, у п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 зазначено, що господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК.

Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку.

У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача. Проте відхилення такого клопотання і задоволення позову за рахунок неналежного відповідача можуть бути підставою для скасування рішення згідно з пунктом 3 частини третьої статті 104 ГПК.

Якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, а ні припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, позивач звертаючись з даним позовом до суду з вимогою про захист ділової репутації та стягнення 116 650 грн 00 коп. моральної шкоди завданої поширенням інформації, що принижує ділову репутацію Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1" відповідачем по справі визначено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, яким, як він стверджує опубліковано відомості на сайті "20 хвилин", у соціальній мережі "Facebook" та розміщені в рубриці "Від читачів" на сайті "20 хвилин", та опубліковані в газеті " RIA" статті.

Разом з тим в ході розгляду даної справи судом з'ясовано, що опублікування та розміщення спірних відомостей та статей здійснено гр. ОСОБА_1, а не Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що Вінницьким міським судом Вінницької області розглядалася справа № 127/10628/17 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, ділової репутації предметом позову в якій були вимоги тотожні вимогам позивача у даній справі, що власне не заперечується позивачем та відповідачем 1 при розгляді даної справи.

При цьому, в ході розгляду справи № 127/10628/17 Вінницьким судом Вінницької області встановлено, що оспорювані статті та публікації розміщено гр.ОСОБА_1 на чому й наголошує відповідач 1 у ході розгляду даної справи № 902/606/17.

Зокрема, Вінницьким міським судом Вінницької області зазначено: "…Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що вищевказані статті та публікації розміщені ним ОСОБА_1, а тому в силу частини першої статті 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню…".

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. у вищезазначені справі № 127/10628/17 у задоволенні позову ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності, ділової репутації відмовлено з підстав, що розміщенні статті та публікації є оціночним судження автора, не твердження про наявність конкретного факту. Вислови у публікаціях стосуються одних і тих же подій та обставин. Їх не можна віднести до інформації, котра порушує особисті немайнові права позивача, завдає шкоди його немайновим благам чи перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31.08.2017 р. у справі № 127/10628/17 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 р. залишено без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, на момент розгляду даної справи рішення суду у справі № 127/10628/17 є таким, що набрало законної сили 31.08.2017 р.

Статтею 35 ГПК України визначено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, встановлені Вінницьким міським судом Вінницької області в ході розгляду справи № 127/10628/17 обставини щодо розміщення та опублікування статей та публікацій саме фізичною особою - громадянином ОСОБА_1 в силу ст. 35 ГПК України є преюдиційними для розгляду даної справи.

Окрім того, про обізнаність позивача щодо процесуального статусу суб'єкта розміщення та опублікування відомостей, статей (автора) та врешті-решт про підтвердження ним факту розміщення та опублікування вказаних відомостей та статей гр. ОСОБА_1, свідчать пояснення позивача вих. № 61 від 13.07.2017 р. (вх.№ 06-52/69) в яких Вінницьким навчально-науково-виробничим об'єднанням "Комплекс-1" наряду з іншим зазначено: "..Також повідомляю суд, що під час судового розгляду у Вінницькому міському суді по справі № 127/10628/17, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, відповідач ОСОБА_1 повністю визнав факти розповсюдження ним оспорюваної інформації".

З огляду на вказане, належним відповідачем у даній справі має бути гр.ОСОБА_1, однак, в силу приписів господарського процесуального законодавства суд позбавлений можливості залучити останнього в якості відповідача у цьому спорі, оскільки це призведе до зміни підвідомчості даної справи,

Враховуючи зазначене за наявного визначеного позивачем суб'єктного складу сторін суд позбавлений можливості надати оцінку спірним правовідносинам сторін, позаяк фізична особа - громадянин виходячи зі змісту ст. 1, 12, 21 ГПК України не може брати участь в якості відповідача у даній справі.

З урахуванням зазначеного у позові про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача, вищевказані відомості опубліковані відповідачем 1 в рубриці "Від читачів" на сайті "20 хвилин", у соціальній мережі "Facebook" та розміщені в рубриці "Від читачів" на сайті "20 хвилин", та опубліковані в газеті " RIA" статті, та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 спростувати зазначені відомості та статті слід відмовити за наявного визначеного позивачем суб'єктного складу сторін спору та неможливості судом здійснити заміну неналежного відповідача 1 належним.

Крім того, суд також відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 1 моральної шкоди у розмірі 116 650 грн, завданої поширенням інформації, що принижує ділову репутацію позивача, оскільки як встановлено судом суб'єктом розміщення та опублікування відомостей, статей (автором інформації) є гр. ОСОБА_1, що унеможливлює розгляд даної справи за правилами господарського судочинства.

Що стосується відповідача 2, суд зазначає, що останнього було залученого до участі у даній справі з огляду на роз'яснення наданні Верховним Судом України у п. 12 постанови Пленуму від 27.02.2009 р. № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", враховуючи спосіб оприлюднення відомостей та статей, з метою належного виконання рішення суду у зазначеній справі, у випадку підтвердження обґрунтованості заявлених вимог до ФОП ОСОБА_1

З огляду на відсутність правових підстав для задоволення позову відносно відповідача 1, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог до відповідача 2.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

За вказаних вище обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову витрати зі сплати судового збору, оплату на правову допомогу та оплати з отримання інформації від Департаменту "Центр компетенції" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст.49 ГПК України.

20.09.2017 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову Вінницького навчально-науково-виробничого об'єднання "Комплекс-1" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "РІА" про захист ділової репутації та стягнення 116 650 грн 00 коп. моральної шкоди завданої поширенням інформації, що принижує ділову репутацію позивача відмовити повністю.

Повне рішення складено 25 вересня 2017 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 1 прим.:

1 - до справи.