ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" вересня 2017 р. Справа № 924/702/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Білопіль Шепетівського району Хмельницької області

про стягнення 14000 грн.

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін: не з'явилися (належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду).

Позивач, з урахуванням прийнятої судом відповідно до вимог ст. 22 ГПК України заяви про зменшення розміру позовних вимог від 18.09.2017р., просить суд стягнути з відповідача 14000 грн. на підставі разового договору (заявки) № 00011361 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 04.05.2017р.

В обгрунтування позовної заяви позивач відзначив, зокрема, що 04.05.2017р. за допомогою електронної пошти, на адресу перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від замовника перевезення - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов разовий договір (заявка) №00011361 на перевезення вантажів автомобільним транспортом. Як вказує позивач, його умови прийняті перевізником, оскільки договір підписаний та засвідчений печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, разовий договір (заявка) направлений замовнику перевезення. Посилаючись на зміст ч. 1 ст. 640 ЦК України, позивач зазначив, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка відправила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Разовий договір (заявка), за своєю правовою природою та істотними умовами є договором транспортного перевезення, де однією із сторін угоди виступає замовник перевезення (що прийняв на себе обов'язки відправника чи одержувача по оплаті), другою - перевізник. У разовому договорі зазначені усі обов'язкові для подібного виду правочинів істотні умови. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передача майна або вчинення іншої дії, що визначено ч.2 ст.640 ЦКУ, то договір є укладеним з моменту передачі відповідного майна або вчинення певної дії, стверджує позивач. На підтвердження укладання договору перевезення був виготовлений коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної СМК А№ 935592. Відповідно до умов разового договору (заявки), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконав міжнародне перевезення вантажу за маршрутом м. Черкаси - Пурська волость (Тукумський район, Латвія). Належне виконання перевезення підтверджується відсутністю будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача в графі 24 СМК та наявністю відтиску штампа одержувача в графі 24 накладної, вказує позивач. Вартість перевезення, згідно разового договору (заявки) 1100 євро. Оплата здійснюється готівкою, за курсом НБУ, встановленим на дату завантаження, протягом 7 банківських днів після отримання оригіналів документів, які за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для здійснення оплати. Дата завантаження, згідно графи 4 СМК - 05.05.2017 року, 1100 євро за курсом НБУ, встановленим на вказану дату (1 євро - 28,941010 грн.), складає 31835,11 грн. Документи, які за змістом разового договору (заявки), слугують підставою оплати, згідно експрес-накладної ТОВ „НОВА ПОШТА" № 1203, 16.05.2017р. були направлені вказаному замовником одержувачу, відзначив позивач. Згідно даних сервісу відстеження ТОВ „НОВА ПОШТА", що обліковується в мережі Інтернет, за адресою https://novaposhta.ua (за даним номером експрес-накладної) розміщена інформація про те, що вказане відправлення отримане 24.05.2017р. о 16:07 у відділенні №15, що по вул. Чорновола, 2в, у м. Луцьку, уповноваженою особою на прізвище ОСОБА_2. З наступного дня - 25 травня 2017р. 7 банківських днів, встановлених для оплати, минуло 31 травня 2017р. Як вважає позивач, з наступного дня - 01 червня 2017 року грошове зобов'язання є простроченим.

Представником позивача подано заяву, в якій просить суд, з огляду на те, що відповідачем основний борг сплачено після звернення позивача із позовом до суду, провадження у справі про основного боргу у сумі 14000 грн. припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Судом встановлено, що на підтвердження повної сплати відповідачем після пред'явлення позову заявленої до стягнення заборгованості суду надано виписку по банківському рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, відповідно до якої 01.09.2017р. було перераховано на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 14000 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, зміст позовних вимог та заяву представника позивача, суд вважає, що предмет спору у даній справі відсутній. У зв"язку із цим провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, у своїй заяві представник позивача просить суд вирішити питання про повернення з бюджету судового збору та вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених на правову допомогу адвоката.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачений при поданні позовної заяви судовий збір слід повернути позивачу.

Крім того, як передбачено ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Частиною третьою ст. 80 ГПК України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

З огляду на наведене, судом зауважується, що оскільки спір виник з вини відповідача, враховуючи складність справи та обсяг проведеної адвокатом роботи, зважаючи на зміст наявних матеріалів справи (зокрема, договору доручення від 11.07.2017р., квитанції до прибуткового касового ордеру від 24.07.2017р., акту приймання-передачі наданих послуг від 24.07.2017р. тощо) витрати в розмірі 2000 грн., понесені в зв'язку з оплатою послуг адвоката, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 924/702/17 припинити.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 1600 грн. сплаченого судового збору, перерахованого згідно з платіжним дорученням № 81 від 25.07.2017р.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2000 грн. відшкодування витрат з оплати послуг адвоката.

Видати наказ.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддрук. 3 прим. (рек. з повід.): 1 - до справи; 2 - позивачу (19734, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с.Нова Дмитрівка , вул. Маяковського, 8А); 3 - відповідачу (30440, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Білопіль, вул Леніна, буд 14).