РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017Справа № 910/10451/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція»

про стягнення 42 052,52 грн.

за участю представників:

від позивача: Хильницький М.О. - представник за довіреністю № 114/4064 від 10.07.2017 р.

від відповідача: Наливайко С.П. - представник за довіреністю б/н від 11.04.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП «Житлоінвестбуд-УКБ», позивач) з позовом до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» (далі - ДП «НДІпроектреконструкція», відповідач) про стягнення 42 052,52 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що ним на виконання умов укладеного сторонами договору підряду на проведення робіт по погодженню проектно-кошторисної документації № 0220912 (14/595) від 29.02.2012 р. були помилково сплачені власні грошові кошти в сумі 21 326,40 грн. У той же час, вказаний договір передбачав бюджетне фінансування для оплати виконаних відповідачем робіт і у подальшому грошові кошти у вказаному розмірі були вдруге перераховані відповідачу з міського бюджету, як передбачалось договором.

У позові КП «Житлоінвестбуд-УКБ» просить суд стягнути з відповідача помилково перераховані ним кошти (основну заборгованість) у сумі 21 326,40 грн., 3% річних в сумі 1 921,12 грн., інфляційну складову боргу в сумі 18 805,00 грн., а всього - 42 052,52 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що спірні грошові кошти (сплачені позивачем) мають цільове призначення та були сплачені ним, як оплата за виконані відповідачем роботи по договору підряду № 0220912 (14/595) від 29.02.2012 р. Крім того, подав заяву про застосування строку позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 29.02.2012 р. між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (замовник) та ДП «НДІпроектреконструкція» (підрядник) був укладений договір підряду на проведення робіт по погодженню проектно-кошторисної документації № 0220912 (14/595) (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник відповідно до умов договору та завдання на проектування бере на себе роботи по погодженню проектно-кошторисної документації по об'єкту: «Реконструкція з прибудовою середньої загальноосвітньої школи № 128на вулиці Раїси Окіпної, 6 у Дніпровському районі м. Києва» (стадія РД).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються у порядку, передбаченому бюджетним законодавством України. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

На виконання укладеного сторонами договору позивачем були сплачені на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі 21 326,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 258 від 21.01.2013 р., № 7762 від 19.11.2012 р., № 7689 від 14.11.2012 р., № 7029 від 19.10.2012 р.

У подальшому сторонами була укладена додаткова угода № 4 до договору, згідно з умовами якої сторони визначили, що вартість робіт по договору становить 177 147,00 грн., крім того ПДВ 20% - 35 429,40 грн., загальна сума - 212 576,40 грн., з них у 2013 році за рахунок коштів міського бюджету - 21 326,40 грн., в т.ч. за роботи, виконані у 2012 році - 21 326,40 грн.

Судом також встановлено, що 28.03.2014 р. на виконання договору підряду сторонами був складений акт передачі-приймання робіт № 3, згідно з яким позивач прийняв, зокрема, виконані відповідачем у попередні етапи роботи на суму 21 326,40 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом КП «Житлоінвестбуд-УКБ» стверджувало, що грошові кошти в розмірі 21 326,40 грн. були сплачені спочатку підприємством до виконання робіт, а пізніше - повторно перераховані з міського бюджету, у зв'язку з чим ДП «НДІпроектреконструкція» отримало подвійну оплату за частину виконаних ним робіт. На підтвердження викладеного позивач долучив до матеріалів справи журнали проводок з комп'ютерної програми « 1С бухгалтерія».

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд прийняв до уваги таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 36 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що надані позивачем журнали проводок з комп'ютерної програми « 1С бухгалтерія» не є належними та допустимим доказами в розумінні ст. 34 ГПК України, а факт повторного перерахування відповідачу спірних грошових коштів може бути підтверджений доказами, наданими безпосередньо розпорядником коштів міського бюджету, яким було вчинено списання грошових коштів з бюджету на користь відповідача. Однак, позивач таких доказів не надав, відповідного клопотання в порядку ст. 38 ГПК під час розгляду даної справи судом - не заявив. Тому, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи додаткову угоду № 4 та акт передачі-приймання робіт № 3 від 28.03.2014 р., суд вважає недоведеними твердження позивача про помилкове перерахування ним на користь відповідача спірних грошових коштів в розмірі 21 326,40 грн.

Крім того, у позовній заяві КП «Житлоінвестбуд-УКБ» стверджувало про порушення відповідачем його договірних зобов'язань, проте, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, згідно з положеннями якого позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують позов, позивач не вказав, які саме договірні зобов'язання були порушені ДП «НДІпроектреконструкція» та не надав відповідних доказів.

За таких обставин суд вважає необґрунтованою та безпідставною вимогу позивача про стягнення з відповідача помилково (повторно) перерахованих грошових коштів у розмірі 21 326,40 грн. та відмовляє у її задоволенні.

Не підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1 921,12 грн. та інфляційної складової боргу в сумі 18 805,00 грн., оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги про стягнення основної заборгованості, в задоволенні якої судом відмовлено.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Однак, позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів, які б підлягали захисту судом, тому суд відмовляє в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та не застосовує положення законодавства щодо позовної давності.

Згідно статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» про стягнення 42 052,52 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 18 вересня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 25 вересня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.