ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 916/1519/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Тімекс-Інвест до Товариства з обмеженою відповідальністю „Астарта Трейдинг про стягнення заборгованості в сумі 55000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Тімекс-Інвест звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Астарта Трейдинг про стягнення заборгованості за договором суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р. в сумі 55000,00 грн., посилаючись на наступне.

01 листопада 2015 р. між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» (первісний кредитор) та ТОВ «Колістар» був укладений договір суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1, відповідно до умов якого ТОВ «Колістар» прийняло в строкове платне користування на умовах суборенди тепловоз (локомотив ТГМ 4Б-0435) терміном до 31 жовтня 2016 р., підтвердженням чого є акт приймання передачі від 01 листопада 2015 р. до договору суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01 листопада 2015 р.

Надалі, як вказує позивач, 01 лютого 2017 р. у відповідності до вимог ст.ст. 512-516 ЦК України між ТОВ «Тімекс-Інвест» (новий кредитор) та ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» був укладений договір відступлення права вимоги № 11, відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за договором суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01 листопада 2015 р., що укладений між первісним кредитором та боржником - ТОВ «Колістар».

Згідно п. 1.3 договору відступлення права вимоги № 11 від 01.02.2017 р. до нового кредитора переходить право вимагати (замість «первісного кредитора») від боржника належного та реального виконання наступних обовязків: повернення заборгованості за основним зобовязанням в сумі 55000,00 грн.

Пунктом 1.4 договору відступлення права вимоги передбачено, що до нового кредитора переходять усі без винятку права та обовязки первісного кредитора за основним зобовязанням.

За ствердженнями позивача, відповідач повідомлений про зміну кредитора згідно повідомлення про відступлення права вимоги № 08/02-17/11 від 08.02.2017 р. Так, позивач зазначає, що станом на день подання позову заборгованість, яка виникла у відповідача становить 55000,00 грн.

В подальшому 17 травня 2017 р. позивачем була надіслана відповідачу вимога про повернення боргу за договором суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01 листопада 2015 р., яка залишена без задоволення та відповіді.

Також позивач вказує, що йому стало відомо з відомостей, які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що станом на дату звернення до суду ТОВ «Колістар» перейменоване на ТОВ «Астарта Трейдинг» та зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2017 р. позовну заяву ТОВ „Тімекс-Інвест прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/1519/17, при цьому справу призначено до розгляду в засіданні суду.

14.08.2017 р. від позивача до суду надійшли додаткові пояснення (а.с. 48-49), відповідно до яких позивач вказує, що у відповідності з рішеннями господарського суду Тернопільської області № 921/524/15-г/8 від 24.06.2015 р., № 921/522/15-г/6 від 25.06.2015 р., № 921/521/15-г/3 від 11.06.2015 р. за ПАТ «Промінвестбанк» було визнано право власності на тепловоз ТГМ4/678/, тепловоз ТГМ-4, Тепловоз/2/. Як вказує позивач, відповідно до договору оренди № 09-1943/12-4 від 30 жовтня 2015 р. ПАТ «Промінвестбанк» передав з правом передачі в суборенду в строкове платне користування (оренду) тепловоз ТГМ4/678/, тепловоз ТГМ-4, тепловоз/2/ ТОВ «Компанія «Галичина Цукор». На підставі досягнутих домовленостей між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» і ТОВ «Колістар» (ТОВ «Астарта Трейдинг») та письмової згоди № 2339-08/39 від 04.11.2015 р. ПАТ «Промінвестбанк» про надання згоди на передачу майна в суборенду, між відповідачем та ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» був укладений договір суборенди від № 01/11-15КГЦ-К від 01 листопада 2015 р. Відповідно до довідки-розрахунку № 01/02/17/2 від 01.02.2017 р., наданої ТОВ «Компанія «Галичина Цукор», заборгованість ТОВ «Колістар» за договором суборенди № 01/11-15 КГЦ-К від 01.11.2015 р. становить 165000,00 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, також представник відповідача у судові засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, вказаною в позовній заяві, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи, з посиланням на відсутність адресата за вказаною адресою згідно довідки Укрпошти ф.20.

Як передбачено приписами ст. 64 ГПК України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Так, у пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 зазначено, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами), в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

01 листопада 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „Галичина Цукор (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Колістар (суборендар) був укладений договір суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1, відповідно до п. 1.1 якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування на умовах суборенди тепловоз (локомотив ТГМ) в кількості 1 штука, серія та номер яких зазначаються в акті прийому передачі до даного договору.

Згідно п. 1.2 договору обєкт суборенди передасться суборендарю для використання його у відповідності до напрямів його господарської діяльності.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що об'єкт суборенди перебуває в користуванні орендаря на підставі договору оренди № 09-1943/12-4 від 30.10.2015 р.

Порядок та умови передачі і повернення обєкту суборенди визначені в розділі 2 договору. Так, орендар зобовязується передати обєкт суборенди суборендарю протягом 5 календарних днів з моменту підписання даного договору. Транспортування обєкта суборенди від місцезнаходження до суборендаря здійснюється силами та за рахунок суборендаря (п. 2.1). Вступ суборендаря у користування обєктом суборенди настає одночасно з підписанням сторонами акту про його прийом-передачу (п. 2.2). Сторони також узгодили, що підписання акту прийому-передачі є підтвердженням факту настання права користування обєктом суборенди з дати його підписання упродовж всього періоду суборенди (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору обов'язок по складанню акту прийому-передачі покладається на сторону, яка передає або повертав обєкт суборенди іншій стороні договору.

За умовами п. 4.1 договору термін суборенди встановлюється до 31 жовтня 2016 р. включно із моменту прийняття суборендарем об'єкту суборенди за актом прийому-передачі.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що термін суборенди може бути скорочений або продовжений тільки за взаємною згодою сторін шляхом складанням додаткової угоди до договору та підписаної уповноваженими сторонами.

Згідно п. 5.1 договору за кожен місяць терміну суборенди суборендар сплачує орендарю орендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності шляхом внесення авансових платежів у розмірах, визначених у протоколах погодження розміру орендної плати (додатках), що є невід'ємними частинами цього договору. Крім того, суборендар зобов'язаний на вимогу орендаря відшкодувати усі витрати та/або можливі збитки орендаря, повязані з використанням обєкту суборенди (тарифи залізниці, нанесені третім особам збитки, непередбачені договором витрати на обслуговування об'єкта суборенди орендарем, тощо).

За умовами п. 5.2 договору орендна плата нараховується щомісячно (до 30-го числа звітного місяця) та сплачується шляхом перерахування суми, зазначеної у протоколі погодження орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, на рахунок орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа звітного місяця на підставі виставлених орендарем рахунків. Сторони погодили, що протягом 2015 року акти наданих послуг складаються сторонами щоквартально. В період з 01.01.2016 року і до закінчення терміну дії цього договору акти наданих послуг складаються сторонами щомісячно.

В п. 10.4 договору передбачено, що останній набуває чинності з моменту підписання сторонами цього договору і діє протягом усього терміну суборенди, встановленому п. 3 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, до вказаного договору суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р. сторонами підписано Протокол погодження розміру орендної плати від 01.11.2015 р. (додаток № 1 до договору), згідно п. 1.1 якого з 01.11.2015 р. за користування обєктом суборенди суборендар сплачує орендарю орендну плату незалежно від наслідків свої господарської діяльності шляхом внесення авансових платежів у розмірі 55000,00 грн., в т.ч. ПДВ, за кожен місяць терміну оренди. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування суми, зазначеної у п. 1 цього протоколу на поточний рахунок орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа звітного місяця (п. 2 Протоколу).

01 листопада 2015 року між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» (орендар) та ТОВ «Колістар» (суборендар) був складений акт приймання-передачі обєкту в суборенду до вказаного договору суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р., відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в користування Тепловоз ТГМ4Б-0435 (інвентарний № 160046, рік випуску 1991; технічний стан: в робочому стані).

Як зясовано судом, згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ „Колістар» було перейменовано у ТОВ «Астарта Трейдинг».

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Наразі судом встановлено, що право оренди тепловозу ТГМ4Б-0435, який виступив предметом вищевказаного договору суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р., ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» набуло на підставі договору оренди № 09-1943/12-4 від 30 жовтня 2015 р,. укладеного між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Компанія «Галичина Цукор». Відповідно до цього договору оренди Банк передав ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» в строкове платне користування перелік майнових комплексів №№ 1-8, до складу яких входить значений тепловоз (порядк. № 882 майнового комплексу № 4). До того ж Банком надано ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» вказане майно в оренду з правом передачі його в суборенду за письмовим узгодженням з орендодавцем (п. 7.1.5 договору оренди № 09-1943/12-4). При цьому право власності у ПАТ «Промінвестбанк на тепловоз виникло у відповідності з рішеннями господарського суду Тернопільської області по справі № 921/524/15-г/8 від 24.06.2015 р., по справі № 921/522/15-г/6 від 25.06.2015 р., по справі № 921/521/15-г/3 від 11.06.2015 р. про звернення стягнення на заставлене майно шляхом визнання за ПАТ «Промінвестбанк» права власності предмети застави за відповідними договорами застави.

Так, позивач вказує, що на підставі досягнутих домовленостей між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» і ТОВ «Колістар» (ТОВ «Астарта Трейдинг») та письмової згоди № 2339-08/39 від 04.11.2015 р. ПАТ «Промінвестбанк» про надання згоди на передачу майна в суборенду, між відповідачем та ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» був укладений договір суборенди № 01/11-15КГЦ-К від 01 листопада 2015 р.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» та відповідачем по справі виникли орендні правовідносини стосовно тепловозу ТГМ4Б-0435.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Так, прийняття відповідачем від ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» в оренду вказаного в акті прийому-передачі від 01.11.2015 р. майна (тепловозу) є підставою виникнення у відповідача зобов'язання сплачувати за оренду цього майна на умовах, вказаних в договорі суборенди № 01/11-15КГЦ-К від 01 листопада 2015 р.

Між тим 01 лютого 2017 р. між ТОВ «Тімекс-Інвест» (новий кредитор) та ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 11, відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за наступними договорами:

- договір на відшкодування електроенергії № 01/01-2016-К від 01.01.2016 р.,

- договір суборенди № 01/11-15 КГЦ-К від 01.11.2015 р.,

- договір суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р., що укладені між первісним кредитором та ТОВ «Колістар».

Згідно п. 1.2 договору останній спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу та у звязку з відступленням в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України первісним кредитором новому кредитору права вимоги належного первісному кредитору, в межах яких новий кредитор стає кредитором за основним зобовязанням, укладеним між первісним кредитором та боржником.

За умовами п. 1.3 договору до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання наступних обовязків: повернення заборгованості за основним зобовязанням з сумі 55000,00 грн.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що до нового кредитора переходять усі без винятку права та обовязки первісного кредитора за основним зобовязанням.

Відповідно до п. 1.5 договору новий кредитор приймає на себе право вимоги за основним зобовязанням на власний ризик.

Згідно п. 1.6 договору після підписання та скріплення печатками сторін цього договору до нового кредитора переходять всі права кредитора у відношенні до боржника, що належали до цього первісному кредитору за основним зобовязанням.

Пунктом 2.1.1 договору встановлено, що новий кредитор зобовязаний перерахувати первісному кредитору на рахунок № 3605 в ПАТ «Промінвестбанк» м. Київ, код банку 300012, отримувач ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» відшкодування за відступлення права вимоги за договором суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р. у розмірі 33000,00 грн. в термін до 14.02.2017 р. включно.

За умовами п. 2.2.1 договору первісний кредитор зобовязаний передати протягом 5 робочих днів з моменту переходу прав вимогу згідно цього договору оригінали всіх документів, які свідчать про право вимоги за основним зобовязанням, та інформацію, яка важлива для їх здійснення, а саме: договір суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р. та інші документи, що важливі для реалізації новим кредитором прав за основним зобовязанням.

Факт передачі первісним кредитором новому кредитору документів засвідчується складанням акту прийому-передачі, який підписується повноважними представниками первісного кредитора та нового кредитора.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що останній набирає чинності з моменту його підписання та скріпленням печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Згідно п. 4.2 договору у випадку, якщо новий кредитор не здійснить перерахування грошових коштів в порядку, на умовах і у строки, які передбачені п. 2.1.1 цього договору, право вимоги за основним зобовязанням, що мало бути відступлене за цим договором, до нового кредитора не переходить (повертається) та, безумовно, залишається у первісного кредитора. В такому випадку цей договір припиняється в день наступний за днем, визначеним в п. 2.1.1 цього договору, коли новий кредитор повинен був здійснити остаточний розрахунок з первісним кредитором.

За умовами п. 6.1 договору останній спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу та у звязку з відступленням в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, первісним кредитором новому кредитору права вимоги, належного первісному кредитору, в межах яких новий кредитор стає кредитором за основним зобовязанням.

09.02.2017 р. між ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» (первісний кредитор) та ТОВ «Тімекс-Інвест» (новий кредитор) складено та підписано акт прийому-передачі документів за договором відступлення права вимоги № 11 від 01.02.2017 р., відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв наступні документи: договір про відшкодування електроенергії № 01/01-2016-К від 01.01.2016 р.; договір суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р.; копію повідомлення про відступлення права вимоги № 08/02-17/11 від 08.02.2017 р.

За ствердженнями позивача, відповідач був повідомлений про зміну кредитора згідно повідомлення про відступлення права вимоги № 08/02-17/11 від 08.02.2017 р. При цьому позивач зазначає, що станом на день подання позову заборгованість, яка виникла у відповідача за вказаним договором суборенди, становить 55000,00 грн.

Відтак, позивач, вважаючи себе замість ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» новим кредитором відповідача, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість в сумі 55000,00 грн., яка виникла у відповідача за договором суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р.

Разом з тим правовідносини із заміни сторони у зобов'язанні, зокрема відступлення права вимоги (заміна первісного кредитора новим кредитором) регулюються ст.ст. 512 -517 ЦК України.

Так, згідно ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні, а саме: до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

У відповідності зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Так, перелік необхідних документів та інформації визначається, виходячи із суті зобов'язання, яке існує між боржником та первісним кредитором. Як правило, до необхідних документів відноситься договір, на підставі якого виникло право первісного кредитора, а також первісні документи, як-то: накладні, що засвідчують факт передачі товару, платіжні доручення про сплату грошових коштів, акти приймання-передачі робіт або послуг тощо.

Як вбачається зі змісту договору відступлення права вимоги № 11, від ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» до позивача переходить право вимагати повернення заборгованості в сумі 55000,00 грн. за договором суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування у відповідача вказаної заборгованості перед ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» на момент переуступки права вимоги позивачу. Надана позивачем до суду копія довідки-розрахунку № 01/02/17/2 від 01.02.2017 р. ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» про наявність заборгованості у ТОВ «Колістар» в сумі 165000,00 грн. відноситься до іншого договору суборенди № 01/11-15 КГЦ-К від 01.11.2015 р., а не до спірного договору суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1. Також позивачем не виконано вимог суду згідно ухвали від 29.06.2017 р. про надання обґрунтованого розрахунку стягуваної суми, що унеможливлює встановлення ані вихідних даних для розрахунку заборгованості, ані періоду виникнення заборгованості, ані розміру боргу.

Більш того, за умовами п. 5.2 договору суборенди орендна плата сплачується шляхом перерахування суми, зазначеної у протоколі погодження орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, на рахунок орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа звітного місяця на підставі виставлених орендарем рахунків. При цьому сторонами в договір погоджено, що протягом 2015 року акти наданих послуг складаються сторонами щоквартально, а в період з 01.01.2016 року і до закінчення терміну дії цього договору акти наданих послуг складаються сторонами щомісячно.

Між тим матеріали справи не містять ані виставлених відповідачу рахунків на оплату, ані актів наданих послуг з оренди, тобто первинних документів, які підтверджують ступінь виконання сторонами договору суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 своїх зобовязань. Адже за відсутності таких доказів факт існування у відповідача обовязку по сплаті за оренду, як і боргу внаслідок неналежного виконання цього обовязку, є непідтвердженим. Той факт, що в договорі відступлення права вимоги № 11 від 01.02.2017 р. вказано розмір боргу відповідача, не свідчить про дійсність такої вимоги у ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження існування боргу.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає недоведеними доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості перед ТОВ «Компанія «Галичина Цукор» за договором суборенди № 01/11-15 КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р., та як наслідок наявність у позивача права вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Тімекс-Інвест про стягнення з відповідача заборгованості за договором суборенди № 01/11-15КГЦ-К/1 від 01.11.2015 р. в сумі 55000,00 грн. є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Тімекс-Інвест до Товариства з обмеженою відповідальністю „Астарта Трейдинг про стягнення заборгованості в сумі 55000,00 грн. відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2017 р.

Суддя В.С. Петров