УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.09.2017Справа № 910/15788/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаполіс"

до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

про стягнення 568 309,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 02-010917 від 01.09.2017 (вх. № 15788/17 від 15.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн. (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік").

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000,00 грн.).

Враховуючи наведене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 02-010917 від 01.09.2017 (ціна позову: 568309,84 грн.), позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 8524,65 грн.

Однак, до позовної заяви № 02-010917 від 01.09.2017 позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, до наведеної позовної заяви додано заяву про відстрочення сплати судового збору № 01-010917 від 01.09.2017.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, обов'язок по доведенню наявності обставин для відстрочення сплати судового збору покладається на заявника.

Судом встановлено, що подана до суду заява про відстрочення сплати судового збору № 01-010917 від 01.09.2017 фактично не підписана "представником за довіреністю, директором ТОВ "ГАМАПОЛІС" ОСОБА_1, як про це зазначено у наведеній заяві.

За відсутності підпису повноважної посадової особою позивача або його представника на заяві про відстрочення сплати судового збору № 01-010917 від 01.09.2017, у суду відсутні підстави вважати таку заяву поданою позивачем, а рівно у суду відсутні підстви для розгляду такої заяви.

Водночас суд зазначає, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватись принципів здійсненя правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи даний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

Таким чином, оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 02-010917 від 01.09.2017 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, позивачу при наступному зверненні до суду слід врахувати, що відповідно до частини 2 статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Судом встановлено, що надані позивачем копії документів належним чином не засвідчені, оскільки не всі аркуші цих копій містять вищезазачену відмітку про засвідчення копії документа, а наявна відмітка про засвідчення копії фактично не містить назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчувала копії документів, а тому додані до позовної заяви копії документів не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 ГПК України, що тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 63 ГПК України. При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином вчинений на пакеті документів напис про кількість аркушів, засвідчений підписом не зазначеної особи та відтиском печатки, оскільки про засвідчення того, що копії відповідають оригіналу свідчить саме напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), вчинений на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега