ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Справа № 910/7756/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.,
суддівДанилової М.В., Алєєвої І.В.
розглянувши касаційну скаргуПершого заступника прокурора Київської області
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.06.2017
у справі № 910/7756/17 Господарського суду м. Києва
за позовомПершого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України
до1.Київської обласної державної адміністрації, 2.Приватного підприємства "Сталкер", 3.Приватного підприємства "Альянс", 4.Приватного підприємства "Вектор"
провизнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та витребування земельних ділянок

в судовому засіданні взяли участь представники :

- - позивачаМуквич А.О.
- - відповідача 1не з'явився
- відповідача 2не з'явився
- відповідача 3не з'явився
- відповідача 4Горда Ю.І., Грамацький Е.М.
ГПУГришина Т.А.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/7756/17 (суддя Грєхова О.А.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 (головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Станіка С.Р.), повернуто без розгляду позовну заяву Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Київської обласної державної адміністрації, Приватного підприємства "Сталкер", Приватного підприємства "Альянс", Приватного підприємства "Вектор" про визнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та витребування земельних ділянок на підставі п.5 ч.1 ст. 63 ГПК України, оскільки порушено правила об'єднання позовних вимог і сумісний розгляд заявлених позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та може суттєво утруднити вирішення спору.

Не погоджуючись із зазначеними судовими актами, Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про порушення провадження.

Київська обласна державна адміністрація, Приватне підприємство "Сталкер", Приватне підприємство "Альянс", Приватне підприємство "Вектор" не скористались своїм правом передбаченим статтею 1112 Господарського процесуального кодексу України, відзив на касаційну скаргу не надали. Проте в силу приписів згаданої норми відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Київська обласна державна адміністрація, Приватне підприємство "Сталкер", Приватне підприємство "Альянс" також не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

У зв'язку з відпусткою судді Сибіги О.М. на підставі розпорядження керівника апарату № 08.03-04/4379 від 25.09.2017 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/7756/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2017, визначено колегію суддів у наступному складі: Корсак B.A. - головуючий, Данилова М.В., Алєєва І.В.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 58 ГПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог. Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

В пункті 3.6. постанови № 18 від 26 грудня 2011 року Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснив, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Право об'єднати вимоги в одній позовній заяві надається позивачу, а також третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, і відповідачу, який подає зустрічний позов.

Системне тлумачення ст. 58 сукупно з п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК дає можливість дійти висновку, що не допускається об'єднання в одній позовній заяві кількох вимог до одного чи кількох відповідачів, якщо сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Господарському суду не надано права роз'єднувати поєднані в одне провадження позовні вимоги. Якщо суд, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, встановить, що порушено правила поєднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд має право повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору. Однак суд на стадії прийняття справи до розгляду, вирішуючи питання про можливість сумісного розгляду вимог, не має права вдаватися до оцінки доказів, а повинен виходити лише з викладених у позові обставин справи.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви і встановлено господарськими судами, позивачем об'єднано дев'ять позовних вимог, а саме:

- визнати недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації №748 від 21.10.2004;

- визнати недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації №750 від 21.10.2004;

- визнати недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації №751 від 21.10.2004;

- визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 21.10.2004 (зареєстрований в реєстрі за №5784), укладений між Київською обласною державною адміністрацією та ПП "Сталкер";

- визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 21.10.2004 (зареєстрований в реєстрі за № 5785), укладений між Київською обласною державною адміністрацією та ПП "Альянс";

- визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 21.10.2004 (зареєстрований в реєстрі за № 5781), укладений між Київською обласною державною адміністрацією та ПП "Вектор";

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ПП "Сталкер" земельну ділянку із кадастровим номером :03:004:0026 загальною площею 9,7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за межами населеного пункту, вартістю 58 325 грн.,

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ПП "Альянс" земельну ділянку із кадастровим номером :03:004:0022 загальною площею 9,8 га, яка знаходиться в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за межами населеного пункту, вартістю 58 926 грн.

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ПП "Вектор" земельну ділянку із кадастровим номером :03:004:0023 загальною площею 9,7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за межами населеного пункту, вартістю 58 325 грн.

Вказані вимоги заявлені до трьох різних відповідачів, виникають з різних правових підстав і тягнуть за собою різні правові наслідки, що може суттєво утруднити вирішення спору.

Враховуючи положення наведених вище статей та роз'яснення Пленуму Вищого господарського суду України, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, правильно повернув позов без розгляду з огляду на те, що джерелом і підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори з різним суб'єктним складом, кожен із яких породжує різні взаємні права та обов'язки сторін та рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду окремо визначених земельних ділянок різним юридичним особам.

Отже, у даному випадку, прокурором в одній позовній заяві об'єднано кілька позовних вимог, які не зв'язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, що свідчить про порушення правил об'єднання вимог, та є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України.

Зважаючи на викладене, оскаржувані судові рішення, які відповідають вимогам процесуального законодавства, слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Скаржнику слід роз'яснити, що згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі № 910/7756/17 залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і М. В. Данилова

І. В. Алєєва