ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р.Справа № 923/557/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

секретар судового засідання Безпалюк А.В.

за участю:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 1496 від 29.12.2016

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю 3 2265 від 19.09.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017

у справі № 923/557/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком»

до відповідача ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради

про стягнення 1 297 988,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Херсонської філії звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради про стягнення 1297988,79 грн., які складають борг по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг, наданих у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 пільговій категорії абонентів, які проживають на території м. Херсона.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком», 1297988,79 грн. 79 коп. основного боргу та 19469,83 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 по справі № 923/557/17 та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що у 2016 році упавлінню соціальної політики не було затверджено бюджетні призначення на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, у ому числі на надання пільг з послуг звязку окремим категоріям громадян, тому, управління не було визнано головним розпорядником коштів з цих програм. У звязку з чим, відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Лавриненко Л.В., Величко Т.А.) від 14.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.09.2017 об 11:30.

У звязку перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_4 з 01.09.2017 по 01.10.2017, розпорядженням керівника апарату № 1055 від 11.09.2017 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/557/17. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2017 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г., судді: Лавриненко Л.В., Лашин В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 справу № 923/557/17 прийнято до провадження у складі: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Лавриненко Л.В., Лашин В.В.

У судове засідання 20.09.2017 зявився представник позивача та представник відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Херсонської філії є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії протягом періоду з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 надавав на пільгових умовах послуги зв'язку пільговій категорії абонентів, які проживають на території м. Херсона і включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, на яких поширюється дія приписів п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 11 ст. 20, ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства».

У період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 позивачем надавалися послуги споживачам телекомунікаційних послуг, що проживають на території м. Херсона, які мають право на встановлені чинним законодавством України пільги. У зв'язку з цим, позивачем понесені витрати по наданих зазначеній категорії пільговиків послугах на загальну суму 1297988,79 грн.

На підтвердження факту понесення витрат по наданих пільговій категорії населення послугах зв'язку позивачем надано розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг населенню, яке проживає на території м. Херсона за січень-грудень (включно) 2016 року.

Щомісяця протягом 2016 року позивач направляв відповідачу рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення форми « 2-пільга» та акти звіряння розрахунків по наданих послугах, звіти по кількості пільговиків по кожній категорії пільговиків (а.с. 17-45); неодноразово звертався з листами про прийняття звітів за формою « 2-пільга» та їх підписання.

22.03.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією (лист № 4-65С000/28), яка містила вимогу у місячний строк від дня одержання претензії сплатити заборгованість по наданих пільговій категорії абонентів у 2016 р. телекомунікаційних послугах в сумі 1297988,79 грн.

В наданій відповіді від 14.04.2017 № 590 у здійсненні відшкодування було відмовлено, зважаючи на те, що у Державному бюджеті України на 2016 не було передбачено субвенції місцевим бюджетам на надання гарантованих державою пільг, зокрема, на послуги зв'язку.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради 1 297 988,79 грн.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

В статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» закріплено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено Законом України «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до пункту 3 статті 63 Закон України «Про телекомунікації» та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Отже, норми відповідних законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян, за якими передбачено безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільги визначеним категоріям громадян, якому кореспондується обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Статтею 89 та частиною 1 статті 102 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категорія громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі - Порядок), який відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України регламентує механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

В пунктах 2, 3 вказаного Порядку зазначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з пунктами 5, 7, 8 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби; отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, у тому числі на оплату пільг з послуг зв'язку, зокрема безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Таким чином, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законодавчих актів і не залежать від бажання сторін.

Окрім того, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, або повне чи часткове звільнення від обов'язку щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин першої - четвертої статті 48 Бюджетного кодексу України.

За змістом частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі «ОСОБА_4 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Відшкодування позивачу понесених витрат на надання послуг на пільгових умовах, яке (відшкодування) повинно здійснюватися головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, яким у даній справі є ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради, а неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для позбавлення позивача, як особи, що надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах, права на відшкодування вказаних вище витрат.

Отже, господарський суд Херсонської області установивши наявність заборгованості ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради перед ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» за телекомунікаційні послуги, які були надані ним певним категоріям населення на пільгових умовах у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на загальну суму 1297988,79 грн. дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення з відповідача.

Інші наведені скаржниками у апеляційних скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 по справі № 923/557/17 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 у справі № 923/557/17 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціальної політики Херсонської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 21.09.2017.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.В. Лашин