РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017Справа №910/17378/15

За позовом BROADCAST MUSIC, INC (BMI),

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні відповідача - Компанія "TV Media Planet Limited"

про стягнення 13 398,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Мельник В.А. за довіреністю № 83 від 26.05.2016

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Обставини справи:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) звернулась до Господарського суду міста Києва в інтересах BROADCAST MUSIC, INC (далі - позивач, BMI) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 13398,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 1, 15, 32, 33, 45, 47-52 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права" та статей 16, 426, 433 Цивільного кодексу України мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням Товариством в ефірі належнго йому телеканалу "1+1" шляхом публічного сповіщення музичного твору з текстом "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_6), майнові авторські права на який знаходяться в колективному управлінні Організації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17378/15 та призначено розгляд справи на 03.08.2015 о 10:40 год.

23.07.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, через його знаходження у щорічній відпустці. На підтвердження зазначеного відповідач надав суду витяг з наказу № 192-к від 20.07.2015.

31.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 10.07.2015, а саме: довідкою про відсутність аналогічного спору; копією реєстраційного свідоцтва BROADCAST MUSIC, INC (BMI); копією виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та роздруківкою інтернет-сторінки Міністерства юстиції України з інформацією про знаходження в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації стосовно відповідача.

В судове засідання, призначене на 03.08.2015, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 03.08.2015 не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 23.07.2015 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів в обгрунтування позовних вимог, а саме mini DV відеокасету Verbatim № 21N2DS4AR/42. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, подав клопотання, відповідно до якого просив суд витребувати у відповідача запис телевізійного ефіру Телеканалу "1+1", який транслювався 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год.; витяг з журналу обліку телепередач за 17.01.2015; договори на підтвердження правомірності використання об'єктів авторського права.

Клопотання залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду.

В судовому засіданні 03.08.2015 судом розглянуте клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, подане 23.07.2015 через відділ діловодства суду, у зв'язку із неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, через його знаходження у щорічній відпустці.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки вважає останнє необгрунтованим та таким, що спрямоване на затягування судового процесу.

Розглянувши в судовому засіданні 03.08.2015 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов до висновку про незадоволення останнього.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 03.08.2015 судом розглянуте клопотання позивача, подане 13.07.2015 в судовому засіданні, про витребування у відповідача запису телевізійного ефіру Телеканалу "1+1", який транслювався 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год.; витягу з журналу обліку телепередач за 17.01.2015; договори на підтвердження правомірності використання об'єктів авторського права.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 вищезазначене клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, керуючись положеннями ст. 38 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання та витребування у відповідача запису телевізійного ефіру Телеканалу "1+1", який транслювався 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год.; витягу з журналу обліку телепередач за 17.01.2015; договорів на підтвердження правомірності використання об'єктів авторського права.

Враховуючи необхідність витребування додаткових доказів та положення п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 відкладено розгляд справи на 31.08.2015 о 14:00 год.

26.08.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, носія DVD+R-диску-Patron із записом використаного спірного музичного твору телеканалу "1+1" від 17.01.2015 При цьому позивач зазначив, що вказаний диск містить перезапис спірного музичного твору з mini DV відеокасети Verbatim № 21N2DS4AR/42 з метою технічної можливості перегляду судом запису використання спірного музичного твору.

В судове засідання, призначене на 31.08.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015, подав клопотання, відповідно до якого просив суд витребувати у відповідача договори з рекламодавцями/іншими особами щодо розміщення в ефірі Телеканалу "1+1" рекламних роликів, які транслювалися 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год.; акти виконаних робіт/наданих послуг на виконання умов таких договорів; звіти/акти, інші документи, що містять інформацію про розмір доходу, отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК "Студія "1+1") від такого розміщення реклами. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 31.08.2015 представник відповідача подав пояснення на клопотання позивача щодо витребування доказів, відповідно до яких зазначив, що відповідач не має змоги надати запис телевізійного ефіру телеканалу "1+1", який транслювався 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год., оскільки, відповідно до ст. 48 Закону України "Про телебачення та радіомовлення", копія ефірного запису зберігається 14 днів, а пройшло вже більше року, отже, такого запису у відповідача немає. Відповідач також зазначив, що договори на підтвердження правомірності використання об'єктів авторського права він зможе надати після залучення до участі у справі третьої особи, у разі їх наявності в останньої. В якості додатку до пояснень відповідач надав суду витяг з журналу обліку телепередач за 17.01.2015. Пояснення разом з доданими документами залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015, подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Компанію "TV Media Planet Limited". Згідно поданого клопотання відповідач зазначив, що вказаний у позовній заяві твір міг використовуватися лише у складі цілісного аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012), при цьому права на публічне сповіщення аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012) відповідач набув на підставі Договору від 01.09.2006, укладеного між ним та Компанією "TV Media Planet Limited". В якості додатку до клопотання відповідач надав суду копію зазначеного Договору від 11.09.2006 з відповідними додатками та актом.

В судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015, здійснювався розгляд клопотання відповідача, поданого 31.08.2015 в судовому засіданні, про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Компанію "TV Media Planet Limited".

Представник відповідача в судовому засіданні 31.08.2015 зазначене клопотання підтримав та просив суд задовольнити його, оскільки, на думку відповідача, рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Компанії "TV Media Planet Limited". Крім того представник відповідача зазначив про те, що Компанія "TV Media Planet Limited" може надати договори на підтвердження правомірності використання відповідачем об'єктів авторського права, оскільки останній набув права на публічне сповіщення аудіовізуального твору "Вечірній Київ" на підставі Договору від 11.09.2006, укладеного із Компанією "TV Media Planet Limited".

Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання відповідача не заперечував.

Судом встановлено, що третя особа по справі (Компанії "TV Media Planet Limited") є нерезидентом, який не має свого представництва на території України. Відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили, що третя особа має своє представництво на території України.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008, № 1092/5/54 (далі - Інструкція), обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою.

Реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне управління юстиції), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади (п. 1.6 Інструкції).

Суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через Головні управління юстиції та Міністерство юстиції України (п. 1.7 Інструкції)

Згідно п. 2.3 Інструкції передбачено, якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

06.09.2004 між Україною та Республікою Кіпр була підписана відповідна Угода про правову допомогу в цивільних справах, яка була ратифікована Законом України № 2910-ІV від 22.09.2005 та набула чинності 18.03.2006.

Відповідно до ст. 2 наведеної Угоди, договірні Сторони призначають Центральні органи з метою надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральним органом з боку України є Міністерство юстиції України, а з боку Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр. З метою виконання цієї Угоди компетентні органи Договірних Сторін зносяться через свої Центральні органи.

Згідно ст. 7 вказаної Угоди запитуваний орган застосовує положення законодавства своєї держави для виконання запиту. Однак, якщо це не суперечить законодавству його держави, він може додержуватися процедури держави запитуючого органу на прохання останнього. Запитуваний орган у відповідь на прохання заздалегідь повідомляє запитуючий орган про місце та час виконання запиту. Центральний орган запитуваної Договірної Сторони надсилає центральному органу запитуючої Договірної Сторони документи, складені в результаті виконання запиту, або, в разі невиконання запиту, повідомляє про причини цього.

Відповідно до ст. 3 наведеної Угоди запити про надання правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу мовою іншої Договірної Сторони або англійською мовою.

З врахуванням наведеного, третій особі по справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову через Головне управління юстиції в м. Києві та Міністерство юстиції України.

Згідно частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 31.08.2015 відкладено розгляд справи на 18.04.2016 о 10:20 год., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанію "TV Media Planet Limited" та зупинено провадження у справі № 910/17378/15 до 18.04.2016 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України.

04.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

07.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про видачу копії ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2015. Клопотання судом задоволене.

09.09.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про надання справи для ознайомлення. Клопотання судом задоволене.

25.11.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 поновлено провадження у справі № 910/17378/15 та призначено розгляд справи на 18.04.2016 о 10:20 год.

В судове засідання, призначене на 18.04.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 18.04.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 31.08.2015 не виконав.

В судовому засіданні 18.04.2016 судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 та встановлено, що позивач та відповідач вимоги зазначеної ухвали не виконали. Зокрема, судом встановлено, що позивач не надав суду нотаріально засвідчений переклад ухвали суду від 31.08.2015 та позовної заяви для їх подальшого направлення третій особі. А тому у суду відсутні докази належного повідомлення третьої особи про судове засідання, призначене на 18.04.2016.

Згідно частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи невиконання сторонами вимог ухвали суду від 31.08.2015 та положення п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 18.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 18.04.2016 відкладено розгляд справи на 14.11.2016 о 10:00 год. та зупинено провадження у справі № 910/17378/15 до 14.11.2016 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі № 910/17378/15, щодо зазначення представників сторін, які були присутні в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015.

21.04.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про видачу ухвали Господарського суду міста Києва від 18.04.2016. Клопотання судом задоволене.

26.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами на виконання вимог ухвали суду від 18.04.2016, а саме два примірники зазначеної ухвали суду з нотаріально засвідченим перекладом на англійську мову, два примірники позовної заяви № 2312 від 26.06.2015 з нотаріально засвідченим перекладом на англійську мову, два примірники прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з нотаріально засвідченим перекладом на англійську мову та два примірники підтвердження про вручення документа з нотаріально засвідченим перекладом на англійську мову.

30.05.2016 Господарський суд міста Києва звернувся до Головного управління юстиції в місті Києві з листом, яким направив необхідні документи для їх відправки через Міністерство юстиції України Міністерству юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр для вручення Компанії "TV Media Planet Limited".

10.08.2016 через відділ діловодства суду від Головного управління юстиції в місті Києві надійшов лист, яким повернуто на адресу суду доручення про вручення судових документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 поновлено провадження у справі № 910/17378/15 та призначено розгляд справи на 14.11.2016 о 10:00 год.

В судове засідання, призначене на 14.11.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 14.11.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 18.04.2016 не виконав.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 14.11.2016, подав пояснення на клопотання позивача щодо витребування доказів. В якості додатків до пояснень відповідач надав суду копії рекламних договорів з рекламодавцями/іншими особами щодо розміщення в ефірі телеканалу "1+1" рекламних роликів, які транслювались в період з 21:16 год. до 22:16 год., щодо надання інших витребуваних судом доказів пояснив неможливість їх надання тим, що інформація стосовно вартості реклами в ефірі телеканалу "1+1" є комерційною таємницею, а також тим, що вартість рекламних послуг не є предметом судового розгляду у даній справі, до того ж, розмір компенсації за одну пісню встановлений практикою Вищого господарського суду України на рівні 10 мінімальних заробітних плат. Пояснення разом з доданими до них документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 14.11.2016 судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення третьої особи про судове засідання, призначене на 14.11.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.11.2016 подав заяву, відповідно до якої просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті збору за надіслання копії позовної заяви третій особі, яка є нерезидентом, який не має свого представництва на території України. Клопотання відповідача судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи нез'явлення представника третьої особи в судове засідання та положення п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 14.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 відкладено розгляд справи на 04.09.2017 о 10:00 год.; зобов'язано сторони надати до суду, зокрема, позивача - належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на англійську мову документів для направлення третій особі, відповідача - належним чином оформлені докази сплати 21 євро - вартості обслуговування процесу пересилання та вручення документів на території Кіпру відповідно до Гаазької Конвенції 1965; зупинено провадження у справі № 910/17378/15 до 04.09.2017 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України.

27.12.2016 через відділ діловодства суду надійшла заява представника відповідача Фокіна С.О., який просив суд надавати йому на руки або надсилати поштою на вказану у цій заяві адресу позовні заяви, інші заяви/клопотання, ухвали та рішення Господарського суду міста Києва, які адресовані третій особі. В якості додатку до заяви додано копію довіреності від 26.12.2016, якою Компанії "TV Media Planet Limited" (третя особа) уповноважила Фокіна С.О. представляти інтереси Компанії у справі № 910/17378/15 з питань отримання позовної заяви, інших заяв, клопотань, ухвал та рішень Господарського суду міста Києва у зазначеній справі.

27.01.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2016, а саме нотаріально засвідчений переклад на англійську мову у двох примірниках наведеної ухвали суду, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та підтвердження про вручення документа у двох примірниках.

31.08.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи. В обгрунтування наведеного клопотання представник відповідача-1 зазначив, що в якості доказів публічного сповіщення спірного музичного твору позивачем надані акт фіксації та відеозапис, натомість, на думку відповідача-1, зазначений акт не дає підстав стверджувати про доведеність публічного сповіщення спірного музичного твору, тоді як дослідження відеозапису потребує спеціальних знань, у зв'язку з чим просив суд призначити судову експертизу у справі № 910/17378/15 та надав перелік питань, які вважає за необхідне поставити на вирішення експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 поновлено провадження у справі № 910/17378/15 та призначено розгляд справи на 04.09.2017 о 10:00 год.

В судове засідання, призначене на 04.09.2017, представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 04.09.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 04.09.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 14.11.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 04.09.2017 судом залучене до матеріалів справи клопотання відповідача, подане 31.08.2017 через відділ діловодства суду, про призначення судової експертизи. Зазначене клопотання відповідача буде розглянуте в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні 04.09.2017 судом встановлено, що вірним найменуванням відповідача на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зважаючи на наведене, суд визначив вірне найменування відповідача як Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1".

Враховуючи нез'явлення представників позивача, третьої особи в судове засідання та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 04.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 відкладено розгляд справи на 18.09.2017 о 10:30 год.

11.09.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про надання справи на ознайомлення Клопотання судом задоволене.

15.09.2017 через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшла заява про видачу на руки ухвали Господарського суду міста Києва від 04.09.2017. Заява судом задоволена.

15.09.2017 через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник позивача зазначив про таке:

- надані суду відповідачем копії договорів про розповсюдження реклами, не спростовують твердження ДО УААСП щодо неправомірного (без дозволу позивача публічного сповіщення спірного музичного твору на телеканалі відповідача, оскільки з відеозапису вбачається, що спірний музичний твір відсутний у складі реклами та присутній у складі передачі "Вечірній квартал";

- надання суду засобу для дослідження в судовому засіданні mini DV відеокасети Verbatim № 21N2DS4AR/42 не вбачається можливим, оскільки відеокамера Sony DCR-HC62E вилучена у ДО УААСП Київським апеляційним господарським судом в рамках проведення судової експертизи по справі № 910/14098/15;

- ДО УААСП заперечує проти задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі, оскільки таке клопотання, на думку представника позивача, не дасть бажаного результату та має на меті лише затягування розгляду справи, при цьому увага суду звертається на те, що ідентифікація спірного твору не потребує особливих знань та вмінь, оскільки такий музичний твір є загальновідомим;

- представникам уповноважених організацій колективного управління надано право фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складання відповідного акта фіксації, при цьому законодавчо закріплених вимог до порядку фіксації та вимог до форми і змісту акту фіксації не існує;

- враховуючи, що порушення майнових авторських прав відповідачем здійснено умисно, що розмір компенсації визначається судом на дату прийняття рішення у справі, а також визначену статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2017 в сумі 3200,00 грн., ДО УААСП вважає, що компенсація за порушення майнових авторських прав відповідачем з урахуванням пункту "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" повинна становити 32000,00 грн.

З урахуванням наведених письмових пояснень, представник позивача вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

18.09.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовну повністю, оскільки надані позивачем акт фіксації публічного сповіщення творів від 17.01.2015 та відеозапис такого сповіщення, не є належними доказами підтвердження факту публічного сповіщення спірного музичного твору.

В судове засідання, призначене на 18.09.2017, представники позивача з'явився.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання, призначене на 18.09.2017, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 04.09.2017 не виконали, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Так, представник відповідача був присутнім в судовому засіданні 04.09.2017, в якому розгляд справи відкладено на 18.09.2017 о 10:30 год., що підтверджується протоколом судового засідання від 04.09.2017. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка представника відповідача про те, що він повідомлений про відкладення розгляду справи на 18.09.2017 о 10:30 год.

Також, матеріали справи містять докази отримання представником третьої особи Фокіним С.О. ухвали Господарського суду міста Києва від 04.09.2017, якою розгляд справи був відкладений на 18.09.2017 о 10:30 год.

Приписами ст. 77 ГПК України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів.

Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 18.09.2017 без участі представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

В судовому засіданні 18.09.2017 судом здійснювався розгляд клопотання представника відповідача, поданого 31.08.2017 через відділ діловодства суду, про призначення судової експертизи.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи заперечував з підстав, наведених ним у письмових поясненнях, поданих 15.09.2017 через відділ діловодства суду.

Клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи судом відхилено як безпідставне та необґрунтоване, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Відповідний висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України у постанові пленуму від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (п. 2).

В судовому засіданні 18.09.2017 представник позивача надав усні пояснення щодо неможливості надати суду засіб для дослідження mini DV відеокасети Verbatim № 21N2DS4AR/42, оскільки відеокамера Sony DCR-HC62E вилучена у ДО УААСП Київським апеляційним господарським судом в рамках проведення судової експертизи по справі № 910/14098/15.

В судовому засіданні 18.09.2017 за допомогою комп'ютера здійснювались огляд та дослідження доказів на DVD+R-диску Patron із записом аудіовізуального твору "Вечірній квартал", про що складено протокол огляду та дослідження доказів від 18.09.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням письмових пояснень, поданих ним 15.09.2017 через відділ діловодства суду, зазначивши, зокрема, що компенсація за порушення майнових авторських прав відповідачем з урахуванням пункту "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" повинна становити 32000,00 грн.

Враховуючи, що відповідна письмова заява про збільшення позовних вимог, яка б за формою і змістом узгоджувалась із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу, позивачем до суду не подавалась, то спір у даній справі розглядався судом з огляду на заявлені позивачем у позовній заяві вимоги з урахуванням вимог чинного законодавства щодо стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 18.09.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

в с т а н о в и в :

Причиною спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" (відповідача) на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" в інтересах BROADCAST MUSIC, INC (позивача) суми компенсації за порушення майнових авторських прав позивача на музичний твір з текстом "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_6) (далі - спірний музичний твір).

Відповідно до статті 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону встановлено, що організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим, така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - постанова Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12) вказано, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й договорів про взаємне представництво інтересів.

Названі організації, діючи в межах наданих їм суб'єктами авторського та/або суміжних прав повноважень чи на підставі статей 42, 43 Закону України "Про авторське право і суміжні права", звертаються до господарського суду з позовами на захист прав таких суб'єктів без подання їх довіреностей на право представництва у суді в кожному окремому випадку.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень (абз. 3-6 п. 49 постанова Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12).

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003, Статутом Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Організація є постійним і повноважним членом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів.

Кожна організація, що є членом CISAC, має повну і детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами. Кожне товариство-член CISAC надає іншим членам CISAC імена своїх членів, а також іншу інформацію, згідно якої їх члени можуть бути ідентифіковані.

Товариства-члени CISAC можуть отримувати такі дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна інформаційна система CISAC ("CIS-net"), в тому числі за допомогою системи ІРІ.

Система ІРІ - це міжнародна база даних та інформаційна система, яка є підсистемою Загальної інформаційної системи ("CIS-net"), в якій містяться дані щодо правовласників авторських майнових прав на музичні твори, передані в колективне управління авторсько-правовим організаціям - членам CISAC.

Відповідно до Угоди користувачів ІРІ , укладеної Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори (далі - SUISA), як адміністратором системи ІРІ, та Державним підприємством "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - користувач, правонаступником якого є Організація), SUISA надає користувачеві доступ до системи ІРІ.

У рамках співпраці з членами CISAC Організацією укладено договори з організаціями колективного управління іноземних держав про взаємне представництво інтересів по забезпеченню охорони майнових прав авторів та їх правонаступників, зокрема, з BROADCAST MUSIC, INC (далі - BMI, позивач).

31.12.2004 між BMI і Організацією було укладено Договір про взаємне представництво від 31.12.2004 (далі Договір від 31.12.2004), за умовами якого:

- слово "термін" означає період, що починається з 31.12.2004 та закінчується 31.12.2007, при чому даний період дії Договору від 31.12.2004 буде між BMI і Організацією продовжуватися із року в рік автоматично, якщо він не буде розірваний іншою стороною рекомендованим листом, листом-підтвердженням або іншим еквівалентним повідомленням не пізніше ніж за шість місяців до закінчення кожного періоду (пункт "а" статті І Договору від 31.12.2004);

- ВМІ передає Організації виключне право на термін та на території України видавати дозволи на будь-яке виконання - публічне виконання, публічне сповіщення (в тому числі ретрансляція) та публічний показ творів - усі музичні композиції з текстом або без тексту (в тому числі рингтони), але сюди не включаються драматичні права, право на виконання музично-драматичних творів, право представляти індивідуальні твори в драматичних постановках або право використовувати музику, на яку є дозвіл відповідно до даного договору, у будь-якому іншому контексті, що може являти собою використання "великих прав" за даним договором (пункт 2 статті ІІ Договору від 31.12.2004);

- сторони встановлюють, що Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори BROADCAST MUSIC, INC, властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України (пункти "б", "е" статті І, підпункт "в" пункту 2 статті ІІ Договору від 31.12.2004);

- Організація з метою ідентифікації музичних творів з репертуару іншої сторони даного Договору може використовувати інформацію з CIS-net (мережа баз даних (також званих вузлами), побудованих на основі Стандартів CIS, а також із WID (база даних інформації про музичні твори) та ІРІ (база даних, що містять інформацію про зацікавлених осіб, їх імена, включаючи сценічні), їх права) (пункт 10 статті ІІІ Договору від 31.12.2004 в редакції Додаткової угоди від 11.03.2013 до Договору від 31.12.2004);

- кожна сторона підтверджує та гарантує, що вона має повні права та повноваження укладати Договір від 31.12.2004 та передавати права, що в ньому містяться, і права, передані за Договором від 31.12.2004, не будуть мати у своїй правовій охороні перешкод та претензій (стаття VII Договору від 31.12.2004).

Судом враховано те, що вищевказаний договір про взаємне представництво інтересів, укладений між BMI і Організацією, є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

З наявної в матеріалах справи виписки із системи IPI про приналежність видавця до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами видавця на колективній основі, вбачається наступна інформація стосовно спірного музичного твору:

"ІНФОРМАЦІЯ_1" (офіційно зареєстровані назви видавців: BEECHWOOD MUSIC CORPORATION; права, що передані за договором 021 BMI);

На підтвердження належності позивачу (BMI) майнових авторських прав на вказаний музичний твір в матеріалах справи наявна копія договору від 25.06.1981, укладеного між BMI та BEECHWOOD MUSIC CORPORATION.

Таким чином, матеріали справи містять правочин, що підтверджує передачу позивачу майнових авторських прав на спірний музичний твір особою, якій ці права належали.

Судом враховано те, що вищевказаний договір є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Таким чином, майнові авторські права на спірний музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" належать позивачу, а Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими авторськими правами на вказаний музичний твір на території України.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

На підтвердження факту використання відповідачем твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_6 в ефірі телеканалу "1+1", який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" (далі - Товариство, відповідач) 17.01.2015 в період з 21 год. 16 хв. до 22 год. 16 хв., позивачем надано:

- акт фіксації публічного сповіщення творів від 17.01.2015 (далі - акт фіксації);

- відеозапис публічного сповіщення (на mini DV відеокасеті Verbatim № 21N2DS4AR/42 та DVD+R-диску Patron (т. 1).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту фіксації (т. 1 а.с. 65), даний акт складено 17.01.2015 у м. Києві начальником відділу моніторингу та фіксації правопорушень авторського права управління зборів авторської винагороди Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" Шульгою Андрієм Анатолійовичем у присутності представників громадськості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В наведеному акті зазначено про здійснення фіксації публічного сповіщення творів 17.01.2015 в період з 21 год. 16 хв. до 22 год. 16 хв., також зазначено, що: "фіксація здійснювалася: телеканал "1+1", що зафіксовано здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю публічного сповіщення музичних творів 17.01.2015 в період з 21 год. 16 хв. до 22 год. 16 хв., серед яких зазначено спірний музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_6.

Водночас, судом встановлено, що в акті фіксації відсутня будь-яка інформація про джерело відтворення ефіру, джерело відтворення частоту та територію, на якій здійснювалося мовлення, спосіб ідентифікації творів, обладнання, за допомогою якого відтворювався ефір, і спосіб ідентифікації музичних творів, що є необхідним для встановлення факту порушення виключних майнових прав суб'єктів авторського права саме з боку відповідача. Зважаючи на наведене, акт фіксації публічного сповіщення творів від 17.01.2015 не може братися судом до уваги в якості належного доказу публічного сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідачем.

Судом враховано, що відповідач не надав запис телевізійного ефіру телеканалу "1+1", який транслювався 17.01.2015 в період з 21:16 год. до 22:16 год., мотивуваючи це його відсутністю із посиланням на приписи статті 48 Закону України "Про телебачення та радіомовлення", відповідно до яких копія ефірного запису зберігається 14 днів, а на момент подання позовної заяви пройшло більше року. При цьому відповідачем під час розгляду справи спростовувався наданий позивачем відеозапис фіксації публічного сповіщення спірного музичного твору як належний доказ.

Разом з тим, позивач долучив до матеріалів справи відеокасету mini DV відеокасету Verbatim № 21N2DS4AR/42 та DVD+R-диск Patron із відеозаписом публічного сповіщення спірного музичного твору.

Як зазначено в акті фіксації, фіксація здійснювалась з використання відеокамери SONY DSR-HC 62Е на mini DV відеокасету Verbatim № 21N2DS4AR/42.

Засіб для дослідження mini DV відеокасети Verbatim № 21N2DS4AR/42, а саме відеокамеру SONY DSR-HC 62Е, представником позивача суду не надано з огляду на те, що вказана відеокамера вилучена у ДО УААСП Київським апеляційним господарським судом в рамках проведення судової експертизи по справі № 910/14098/15.

Разом з тим, у судовому засіданні 18.09.2017 за допомогою комп'ютера судом здійснювались огляд та дослідження доказів на DVD+R-диску Patron із записом аудіовізуального твору "Вечірній квартал", про що складено протокол огляду та дослідження доказів від 18.09.2017.

Під час вказаного дослідження доказів судом було встановлено, що сповіщення аудіовізуального твору "Вечірній квартал" здійснюється з телевізора, екран якого знятий на невідомий пристрій. На екрані телевізора відображається програма "Вечірній квартал" (номер та рік випуску вказаної програми не вбачаються), в правому куті екрану наявна позначка "1+1", в цілому запис триває 60 хв.10 сек. та супроводжується коментарями невідомої людини, яка здійснює відповідну фіксацію, зокрема, зазначається дата та час фіксації. На 60 хв. 06 сек. відеозапису звучить фрагмент твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" впродовж 4 (чотирьох) секунд, далі відеозапис обривається. За результатами дослідження судом також встановлено, що із відеозапису не вбачається участі представників громадськості під час фіксації публічного сповіщення творів, про участь яких зазначено в акті фіксації публічного сповіщення від 17.01.2015.

Таким чином, дослідивши наявний в матеріалах справи доказ - відеозапис фіксації спірного порушення (на DVD+R-диску Patron), суд не приймає останній у якості належного доказу на підтвердження факту публічного сповіщення спірного музичного твору саме відповідачем.

Так, спосіб здійсненої відеофіксації шляхом зйомки на невідомий пристрій екрана телевізора, на якому здійснювалось сповіщення аудіовізуального твору "Вечірній квартал", не дозволяє суду дійти однозначного висновку про те, що фрагмент твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" впродовж 4 (чотирьох) секунд звучав саме у складі аудіовізуального твору "Вечірній квартал", трансляція якого відбувалась на телеканалі відповідача і відображалась на екрані телевізора, враховуючи при цьому, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами у розумінні ст. 34 ГПК України факт неможливості звучання фрагменту спірного музичного твору з іншого джерела звуку, а не з екрану телевізора, зйомка якого здійснювалась невідомим пристроєм під час відеофіксації.

При цьому інші докази, які б належним чином підтвердили факт публічного сповіщення спірного музичного твору саме на телеканалі "1+1" 17.01.2017 у складі аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012) у період з 21 год. 16 хв. до 22 год. 16 хв., як про це стверджував позивач, в матеріалах справи відсутні.

Судом також враховані надані відповідачем пояснення, що ним безпосередньо не здійснювалось використання спірного музичного твору, а останній міг використовуватись лише у складі цілісного аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012), права на публічне сповіщення якого відповідач набув на підставі Договору від 01.09.2006, укладеного між ним та Компанією"TV Media Planet Limited".

Судом встановлено, що 11.09.2006 між Компанією "TV Media Planet Limited" (ліцензіар) та Товариством (ліцензіат) укладено договір (далі - Договір від 11.09.2006), за умовами якого:

- ліцензіар передає (уступає) ліцензіату виключні права на телевізійний показ фільмів на території України (пункт 1.1 Договору від 11.09.2006), при цьому за визначенням термінів даного договору, фільм - призначений для телевізійного показу оригінальний аудіовізуальний твір (включаючи фільми, серіали, теленовели, інші твори), перелік фільмів наводиться у відповідному додатку до даного договору;

- ліцензіар передає (уступає) ліцензіату виключні права на використання форматів на території України (пункт 1.1 Договору від 11.09.2006), при цьому за визначенням термінів даного договору, формат - вихідний основоположний драматургічний або інший матеріал, включаючи ідею, концепцію назви та структуру, а також будь-які відмінні риси програм, включаючи всі авторські та інші права будь-якого роду, які містяться в такому, перелік форматів наводиться у відповідному додатку до даного договору;

- виключні права на використання фільмів, переданих за Договором від 11.09.2006, будуть дійсними на території України протягом всього строку охорони таких майнових прав, передбаченого ст. 28 Закону України "Про авторське право і суміжні права", якщо сторони додатково не узгодять інші умови (пункт 2.3 Договору від 11.09.2006 в редакції Додатку № 6/2011 до Договору від 11.09.2006);

- Договір від 11.09.2006 вступає в силу з дня його підписання обома сторонами та діє до 11.09.2020 (пункт 9.1 Договору від 11.09.2006 в редакції Додатку № 5/2010 до Договору від 11.09.2006).

Крім того, 01.01.2015 між Компанією "TV Media Planet Limited" (ліцензіар) та Товариством (ліцензіат) підписано акт (додаток №#01/01-2015 до Договору), відповідно до якого ліцензіар передає (уступає) ліцензіату виключні права, передбачені Договором від 11.09.2006 на телевізійний показ фільмів, вказаних в додатку до даного акту на території України (пункт 1 акта); дата відкриття виключних прав на використання фільмів - 01.01.2015 (пункт 2 акта); дата закінчення строку дії виключних прав на використання фільмів - 31.12.2015 (пункт 3 акта).

Згідно з додатком до акта компанією ТV Media Planet було передано відповідачу виключні права на телевізійний показ аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012).

Таким чином, сповіщення аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012) відповідачем здійснювалось на законних підставах на основі Договору від 11.09.2006, укладеного відповідачем із ТV Media Planet, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Правовий аналіз наведених приписів Закону свідчить про те, що власник майнових авторських прав на спірний твір (яким являється позивач) не має права заперечувати проти його використання у складі аудіовізуального твору лише тоді, коли включення цього твору до складу аудіовізуального твору відбулося з дозволу правовласника, оформленого належним чином.

Оскільки судом встановлено відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження включення спірного музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" до складу аудіовізуального твору "Вечірній квартал" (1-4, 2012), то судом не досліджувалось питання стосовно наявності правових підстав включення (у разі якщо таке включення взагалі мало місце) спірного музичного твору до складу зазначеного аудіовізуального твору .

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо незаконного використання відповідачем спірного музичного твору шляхом його публічного сповіщення не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав необгрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 22, 27, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.2017

Суддя Гумега О.В.