ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа № 911/3888/15

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс-1» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 05.11.2015 за нововиявленими обставинами у справі №911/3888/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс 1», с.Щасливе Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент», м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Київ

про стягнення 2 517 375,26 дол.США

За участю представників:

позивача: Бондаренко М.Г. (довіреність від 01.08.2017 №36);

відповідача-1 (заявника): Самборська Г.М. (довіреність від 11.01.2017 б/н);

відповідача-2: не з'явився;

третьої особи-1: ОСОБА_5 (довіреність від 10.01.2017 №27-640/17);

третьої особи-2:- не з'явився

ВСТАНОВИВ:

21.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс 1» (далі - заявник, відповідач-1, ТОВ «Логістик-Сервіс 1») звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі №911/3888/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (далі-позивач, ПАТ «УПБ») до ТОВ «Логістик-Сервіс 1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (далі-відповідач-2, ТОВ «Лендблоксінвестмент») за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі- третя особа-1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі-третя особа-2, ОСОБА_2) про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Заяву обґрунтовує тим, що 19.07.2017 Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ було винесено ухвалу по справі №755/543/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УПБ» про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим шляхом його повного належного виконання. Вказує, що погашення кредиту поручителем на користь ПАТ «УПБ» спростовує наявність у позичальника обов'язку повторного здійснення погашення кредиту на користь цього банку, а отже, спростовує факт наявності заборгованості по кредиту перед банком, що було покладено в основу судового рішення. У зв'язку з цим, просить скасувати рішення суду від 05.11.2015 №911/3888/15 та прийняти нове рішення - у задоволені позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.08.2017 заяву прийнято до розгляду та призначено її до розгляду на 25.09.2017.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у судовому засіданні було оголошено перерву до 27.09.2017.

Відповідач-2, третя особа-2 явку своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви були поінформовані належним чином і своєчасно, письмових пояснень щодо обставин заяви надано не було. Ураховуючи, що явка обов'язковою судом не визнавалась, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі представників відповідача-2 та третьої особи-2.

Під час судового засідання представник заявника підтримав свою заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним у ній.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечив з підстав, викладених у своїх письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що обставини, на які посилається заявник у заяві, не існували на час розгляду справи судом, що відповідно, спростовує той факт, що дані обставини є нововиявленими. Доводи заявника щодо наявності на момент прийняття рішення обставини щодо погашення ОСОБА_2 у травні 2015 року ТОВ «Логістик-Сервіс 1» взагалі не можуть братись до уваги, оскільки, на момент розгляду справи ця обставина була наявна та досліджувалось судом під час розгляду справи. Зокрема, на дані обставини заявник посилається у своїх запереченнях на позов, що в сукупності з наявними у справі доказами судом встановлено факт нікчемності договору поруки від 27.05.2017 №75-6, який було укладено між ПАТ «УПБ», заявником та ОСОБА_2, з підстав, визначених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно і спростовано факт погашення ОСОБА_2, заборгованості заявника, що і стало підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, вказує, що рішення суду від 05.11.2017 залишено в силі поставною Київським апеляційним господарським судом від 14.06.2017, тоді як постанова Апеляційного суду м. Києва була винесена 04.08.2016, а ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ 19.07.2017. Під час перегляду Київським апеляційним господарським судом рішення від 05.11.2017, останній надав оцінку наявності ухвали Апеляційного суду м. Києва. На підставі зазначеного, просить у задоволені заяви відмовити.

Представник третьої особи-1 проти задоволення заяви заперечив з підстав, викладених у своїх письмових поясненнях. Зокрема, вказує, що не може вважатися нововиявлена обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи. Крім того, також вказує, що в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2017 була надана відповідна оцінка під час перегляду Київським апеляційним господарським судом рішення суду від 05.11.2015.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Із матеріалів заяви та справи вбачається, що рішення 05.11.2015 набрало законної сили 14.06.2017 - постанова Київського апеляційного господарського суду.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (ч.2 ст.112 ГПК України).

Статтею 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.113 ГПК України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як вказує та підтверджує належними доказами заявник, про обставини, які він вважає нововиявленими, останній дізнався після прийняття ухвали Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №755/543/16-ц, а саме, 19.07.2017, а до суду із відповідною заявою звернувся 19.08.2017, що підтверджується поштовим конвертом із відповідною відміткою поштового зв'язку. Тобто, заявником дотримано місячний строк, встановлений ст.113 ГПК України.

З метою забезпечення однакового і правильного застосування норм ГПК України про перегляд рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами Вищим господарським судом України було прийнято постанову пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» (далі-Постанова №17) .

Так, у абз. 2 п. 1 Постанови № 17 зазначено, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Крім того, абз. 1 п. 2 Постанови №17 встановлено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами (абз. 2 п. 2 Постанови №17).

Так, із змісту рішення суду від 05.11.2015 та наявних матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «УПБ» (банк, позикодавець) та ТОВ «Логістік-Сервіс 1» (позичальник) 03.11.2008 було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії №75 зі змінами та доповненнями (кредитний договір), згідно з умовами якого, банк відкрив позичальнику мультивалютну відкличну траншеву кредитну лінію в межах суми 2 442 520,00 доларів США та надав кредит в сумі 2 442 520,00 доларів США терміном до 17.10.2016 зі сплатою 10 % річних.

Відповідно до 2.1. кредитного договору забезпеченням виконання позичальника своїх зобов'язань перед банком за цим договором є застава майна ТОВ «Лендблоксінвестмент» (іпотечний договір від 29.06.2010).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, та зазначене не заперечується ТОВ «Логістік-Сервіс 1», станом на дату звернення до місцевого господарського суду заборгованість останнього перед ПАТ «УПБ» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії від 03.11.2008 №75 складає 2 517 375,26 доларів США.

Водночас, правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №348 від 28.05.2015 «Про віднесення ПАТ«УПБ» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015 № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці (з 29.05.2015 по 28.08.2015) та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» Пантіну Л.О.

У статті ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (у редакції, яка діяла як на момент оформлення результатів перевірки спірних договорів, так і на момент судового розгляду справи, далі - Закон №4452-VI) зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті (ч. 2 ст. 38).

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Під час здійснення перевірки, оформленої відповідним протоколом № 14 від 07.08.2015, комісією з перевірки договорів (інших правочинів) було з'ясовано, що 26.05.2015р. до банку надійшла заява гр. ОСОБА_2 з наданням згоди на поруку для забезпечення зобов'язань позичальника - ТОВ «Логістик-Сервіс 1» по договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 75 від 03.11.2008. У той же день, 27.05.2015 до ПАТ «УПБ» надійшла заява від ТОВ «Логістик-Сервіс 1» з клопотанням про прийняття поруки гр. ОСОБА_2 Банком з позичальником та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 75-6 від 27.05.2015, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком в повному обсязі за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором. Крім того, у день укладення договору поруки, а саме 27.05.2015, поручитель погасив заборгованість позичальника по кредитному договору в повному обсязі зі свого поточного рахунку в банку. При цьому, листом б/н від 27.05.2015 позичальник просив банк розірвати кредитний договір у зв'язку з повним достроковим погашенням заборгованості по ньому. 27.05.2015 банк та позичальник підписали договір про розірвання кредитного договору, а відтак, на думку позивача, фактично відбулося дострокове фіктивне погашення поручителем заборгованості позичальника за кредитним договором, при цьому, за відсутності підстав для застосування заходу забезпечення виконання зобов'язання.

Вважаючи, що зазначений договір поруки укладений з порушеннями встановленої процедури та на підставах, визначених ст. 38 Закону № 4452-VI, договори визнані нікчемними, відтак є недійсними, і визнання таких договорів недійсними в судовому порядку не вимагається.

Як зазначається в рішенні суду від 05.11.2015, матеріали справи не містять доказів визнання правочинів (договорів) дійсними в судовому порядку. Фактично відповідачем заперечується нікчемність (недійсність) договорів, які визнані нікчемними у встановленому ст. 38 Закону № 4452-VI порядку і дійсність договорів не встановлена у визначеному законом порядку, тобто, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, договори є недійсними у зв'язку зі встановленою у визначеному законодавством порядку їх нікчемністю.

Виконання нікчемних договорів, свідчить про те, що такі договори не породжують жодних правових наслідків (з моменту їх укладення), відповідно не впливають на правовідносини банку та позичальника за кредитним договором.

Зазначені обставини і стали підставою для задоволення позову ПАТ «УПБ» до ТОВ «Логістік-Сервіс 1» про погашення в рахунок заборгованості останнього у сумі 2 428 020,00доларів США заборгованість по строковому кредиту шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, та прийняття рішення суду від 05.11.2015, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 залишено в силі.

У той же час, відповідна норма ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачає, що нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Так, у січні 2016 року ТОВ «Логістік-Сервіс 1» звернувся із відповідним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва, у якому просив визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_2 за договором поруки від 27.05.2017 №75-6. Так, рішенням зазначеного суду від 30.05.2016 у задоволені позову було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2016, залишеного в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.07.2017, зазначене рішення було скасовано, визнано припиненим зобов'язання ОСОБА_2 за договором поруки від 27.05.2017 №75-6. Із змісту зазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_2 виконав свої зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на погашення кредитної заборгованості у повному обсязі до початку процедури ліквідації банку.

Отже, зазначена обставина є істотною для даної справи, та не була і не могла бути відома особі, яка зверталась із заявою, на час розгляду справи, оскільки зазначена обставина, а саме факт припинення зобов'язання за спірним договором поруки, остаточно стала відома лише 19.07.2017 з ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №755/543/16-ц.

Як зазначалось вище, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи (наявність договору поруки), по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (є дійсним та виконаним), по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (наявність зазначеної обставини, було б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Отже, ураховуючи зазначене, суд вважає, що наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.07.2017 у справі №755/543/16-ц та встановлені у ній обставини є нововиявленими.

Щодо твердження позивача та третьої особи-1 щодо переоцінки тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи, то суд вважає зазначене твердження помилковим, оскільки факт припинення зобов'язання за договором поруки, а отже і встановлення факту дійсності зазначеного договору передбачений ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України.

Щодо розгляду зазначеної обставини Київським апеляційним господарським судом під час перегляду рішення від 05.11.2015, то зазначене твердження також суд вважає помилковим, оскільки із змісту постанови Київського апеляційного господарського суду вбачається, що так як відповідне рішення Апеляційного суду м.Києва не було предметом дослідження місцевим господарським судом, то і апеляційний суд його до уваги не приймає.

Керуючись ст.ст. 112-114 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс-1» про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2015 за нововиявленими обставинами у справі №911/3888/15 - задовольнити.

2.Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2015 у справі №911/3888/15.

3. У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» - відмовити.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення підписаний 02.10.2017