ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р.Справа № 922/2464/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "Аероплан", м. Москва
до Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів", м. Харків
про стягнення 176000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 15.12.2016р.;

відповідача - ОСОБА_2 довіреність б/н від 15.09.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Аероплан" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (відповідача), з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх. № 26045 від 11.08.2017р.), в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації за порушення авторських прав на малюнок "Сімка" у розмірі 32000,00 грн., суму компенсації за порушення авторських прав на малюнок "Нолік" у розмірі 32000,00 грн., суму компенсації за порушення авторських прав на малюнок "Папус" у розмірі 32000,00 грн., суму компенсації за порушення авторських прав на малюнок "Мася" у розмірі 32000,00 грн., суму компенсації за порушення авторських прав на малюнок "Тидищ!" у розмірі 32000,00 грн. та штраф у розмірі 16000,00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10% суми, що підлягає стягненню на користь позивача.

У судовому засіданні 11 вересня 2017р. оголошувалась перерва до 13.09.2017р. о 12:15.

Представник позивача 12.09.2017р. звернувся до суду із клопотанням про винесення окремої ухвали відносно відповідача - КП "Комплекс з вивозу побутових відходів", що надане ним через канцелярію суду 12.09.2017р. за вх. №29488, яке було прийнято судом до розгляду.

Розглянувши клопотання позивача про винесення окремої ухвали вважає за необхідне у його задоволенні відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Як зазначав Вищий господарський суд України у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": 5.1. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК України - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК України.

5.2. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у даній справі КП "Комплекс з вивозу побутових відходів" уклав договір про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 11.09.2017р. із ТОВ "Лігал Вей", відповідно умов якого останній взяв на себе зобов'язання надати відповідачу юридичні послуги та виконувати юридичні роботи, в тому числі й представництво та захист прав і законних інтересів відповідача (замовника за договором) в усіх державних закладах і установах, зокрема в органах судової влади.

Враховуючи вищенаведене та те, що винесення окремої ухвали є правом , а не обов'язком суду та те, що до ТОВ "Лігал Вей" перешли обов'язки представництва КП "Комплекс з вивозу побутових відходів", зокрема участь у судових засіданнях, у суду відсутні правові підстави для винесення окремої ухвали відносно КП "Комплекс з вивозу побутових відходів".

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позов, який наданий до суду 20.09.2017р., а саме відповідач зазначав, що належить до комунальної власності територіальної громади мі. Харкова та в грудні 2016р. розпочато соціальну акцію щодо заміни звичайних контейнерів для вивозу побутових відходів на євро контейнери. На виконанні зазначеної акції, на контейнерах, які обслуговує відповідач, було розміщено соціальну рекламу "У мусора есть дом", в різноманітних формах, разом із зазначенням інтернет-сайту відповідача, який приймав участь у акції в якості виконавця послуг з вивозу відходів. Виконавці, що виготовляли та розміщували рекламу на сміттєвих контейнерах відповідачу не відомі. На думку відповідача розміщення й опублікування невідомою особою різних незалежних об'єктів авторського права, без згоди на те власників, не є використанням об'єкта авторського права. Відповідач зазначив про відсутність доказів з боку позивача отримання додаткових прибутків відповідачем від умовного "використання" спірних творів. Крім того, відповідач вказував, що на спірному фото наданому позивачем в обгрунтування позову міститься одне зображення різних персонажів разом, проте доказів існування авторських прав на відповідне зображення позивач до суду не надав. Також, відповідачем у справі надані додаткові пояснення за вх.№31223, які долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ЗАТ "Аероплан" (далі по тексту - позивач) є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Російської Федерації, якій належать виключні майнові авторські права на твори образотворчого мистецтва - малюнки персонажів «Папус», «Мася», «Сімка», «Нолік», «ДімДімич» і «Кусачка», далі по тексту - твори), які використовуються для створення аудіовізуального твору - анімаційного фільму «Фіксики» (далі по тексту - фільм).

Також, позивачу належать виключні майнові авторські права на твір образотворчого мистецтва - малюнок графічного зображення «ТЬІДЬІЩ!» та його оригінальну назву, який використовується для створення фільму.

Твори «Папус», «Мася», «Сімка», «Нолік», «ДімДімич» та «Кусачка» були створені одноособово творчою працею ОСОБА_3 (далі по тексту - автор) у період з 01.09.2009 по 20.11.2009 на замовлення позивача в порядку і на умовах, передбачених авторським договором №А0906 від 01.09.2009р.

Відповідно до п. 2.1. авторського договору №А0906 від 01.09.2009 позивач доручає, а автор зобов'язується виконати роботи щодо розробки творів, створенню ескізів та фонів для фільму, і передати результати робіт позивачу за актом приймання - передачі. Одночасно з переданням результатів роботи автор зобов'язується передати позивачу виключні майнові авторські права на твори, у тому числі для створення фільму.

Згідно з п. 1.2. авторського договору №А0906 від 01.09.2009 автор відчужує позивачеві виключні майнові авторські права на твори, що означає право позивача на власний розсуд протягом всього строку дії авторських прав на території всього світу використовувати, дозволяти або забороняти будь-яке використання третім особам творів, їх частин і елементів самостійно, і зокрема шляхом відтворення у будь-якій матеріальній формі та їх опублікування.

25.11.2009р. між позивачем та автором відповідно до вимог авторського договору №А0906 від 01.09.2009р. було складено акт приймання - передачі результатів робіт, яким засвідчується, що робота автора по створенню творів, ескізів та фонів для Фільму виконана у повному обсязі та виключні майнові авторські права передані позивачу. Зображення Творів «Папус», «Мася», і «Сімка», «Нолік», «ДімДімич» та «Кусачка» містяться у Додатку № 1 до ОСОБА_1.

Твір «ТЬІДЬІЩ!» був створений одноособово творчою працею ОСОБА_4 (далі - автор) у період з 01.09.2005 по 20.11.2006 на замовлення позивача в порядку і на умовах, передбачених авторським договором №01/09 від 01.09.2005.

Відповідно до п. 2.1. авторського договору № 01/09 від 01.09.2005 позивач доручає, а автор зобов'язується виконати роботи щодо розробки твору, креативної концепції та сценарію фільму, і передати результати робіт позивачу за актом приймання - передачі. Одночасно з переданням результатів роботи автор зобов'язується передати позивачу виключні майнові авторські права на твір, у тому числі для створення фільму.

Згідно з п.п. 1.3. та 1.4. авторського договору №01/09 від 01.09.2005 автор відчужує позивачеві виключні майнові авторські права на твір, що означає право позивача на власний розсуд протягом всього строку дії авторських прав на території всього світу використовувати, дозволяти або забороняти будь-яке використання третім особам творів, їх частин і елементів самостійно, зокрема шляхом відтворення у будь-якій матеріальній формі та їх опублікування.

20.11.2006р. між позивачем та автором відповідно до вимог авторського договору №01/09 від 01.09.2005р. було складено акт приймання - передачі результатів робіт, яким засвідчується, що робота автора по створенню твору, розробці креативної концепції та сценарію фільму виконана ж повному обсязі та виключні майнові авторські права передані позивачу. Зображення твору "ТЬІДЬІЩ!" містяться у додатку № 1 до акту.

Таким чином, позивачу належать виключні майнові авторські права на малюнки персонажів «Папус». «Мася», «Сімка». «Нолік», «ДімДімич» і «Кусачка», які є складовою частиною аудіовізуального твору «Фіксики», а також на малюнок графічного зображення "ТЬІДЬІЩ!" та його оригінальну назву, які відповідно до ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" можуть використовуватися самостійно, розглядаються як окремий твір і охороняються Законом незалежно від інших об'єктів авторського права.

Відповідно до положення п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про міжнародне приватне право іноземним елементом є ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце за території іноземної держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» - право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно із колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно з положеннями ст. 37 Закону України «Про міжнародне приватне право» до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності застосовується право держави, у якій вимагається захист цих прав.

До того ж, Україна є учасницею Бернської конвенції про охорону літературних та художніх творів 1971 року з 25 жовтня 1995 року, а Російська Федерація є учасницею цієї ж Конвенції з 13 березня 1995 року.

Відповідно до ст. 1 Бернської конвенції про охорону літературних та художніх творів 1971 року країни, до яких застосовується Конвенція, утворюють Союз для охорони прав авторів на їх літературні та художні твори.

Стаття 5 вказаної Конвенції встановлює, що відносно творів, з яких авторам надається охорона на підставі цієї Конвенції, автори користуються в країнах Союзу, крім країни походження твору, правами, які надаються нині або будуть надані в подальшому відповідними законами цих країн своїм громадянам, а також правами, особливо наданими цією Конвенцією, користування цими правами і здійснення їх не пов'язані з виконанням будь-яких формальностей; отже користування і здійснення не залежать від існування охорони в країні походження твору. Отже, крім установлених цією Конвенцією положень, обсяг охорони, рівно як і засоби захисту, ло забезпечують автору охорону його прав, регулюються виключно законодавством країни, в якій виникає потреба в ній.

Отже, вищезазначене дає позивачу право вимагати захисту порушених прав інтелектуальної власності у порядку, передбаченому законодавством України, застосовуючи норми матеріального і процесуального права України.

02.03.2017 представником позивача на території площі Свободи, що знаходиться у м. Харкові, було виявлено факт відтворення та опублікування персонажів анімаційного серіалу "Фіксики", а також графічного зображення "ТЬІДЬІЩ!" без дозволу позивача, як власника виключних майнових авторських прав на зазначені малюнки на контейнері для збирання побутових відходів, який знаходився на зазначеній площі.

На контейнері для збирання побутових відходів був розміщений рекламний банер, на якому міститься зображення персонажів "Сімка", "Нолік", "Папус" та "Мася" аудіовізуального твору "Фіксики", а також графічне зображення "ТЬІДЬІЩ!".

З інформації розміщеної на рекламному банері, представниками позивача було встановлено, що відтворення та опублікування персонажів анімаційного серіалу «Фіксики», а також графічного зображення «ТЬІДЬІЩ!» здійснено Комунальним підприємством «Комплекс з вивозу побутових відходів» (далі по тексту - відповідач) з метою рекламування своєї господарської діяльності.

Факт відтворення та опублікування відповідачем об'єктів авторського права, які належать позивачу, було зафіксовано за допомогою фотографування та відеозапису, які здійснювалися за допомогою мобільного телефону LG-D724, ІМЕІ 6963600, 6964400 та жарти пам'яті Кіngton Місrо SD 16 GВ 31488-003.А00LF (копія відеозапису на диску DVD-R ТDК міститься у матеріалах справи).

З метою фіксації факту відтворення та опублікування вищезазначених об'єктів авторського права після здійснення фотографування та відеозапису представником позивача був складений акт № 01/03/17 від 02.03.2017.

Крім того, представником позивача на підтвердження часу та місця проведення фіксації було надано проїзний документ (квиток) КП «Харківський метрополітен» на найближчій станції метро до площі Свободи, а саме «Університет».

27.03.2017р. позивачем з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено претензію із вимогою: припинити незаконне використання зображень персонажів з анімаційного фільму "Фіксики" для відтворення і розповсюдження рекламних матеріалів; вимогою: у місячний строк з дати отримання претензії звернутися до позивача з пропозицією про врегулювання питань неправомірного відтворення і розповсюдження на сміттєвих контейнерах рекламних матеріалів відповідачем зображенням персонажів анімаційного фільму "Фіксики" та здійснити виплату компенсації право власнику у розмірі 128000,00 грн.

28.04.2017 на адресу позивача надійшла відповідь відповідача на претензію, якою він відмовив у задоволені вимог позивача, та відповідач зазначає, що участі у розробці та виготовленні інформаційного банеру не приймав та дана претензія має бути направлена підприємству, яке виготовило даний інформаційний банер.

Суд не приймає заперечень відповідача щодо необізнаності відповідача про підприємство, яке виготовило та розмістило рекламний інформаційний банер, оскільки з фото, що міститься у матеріалах справи вбачається, що на сміттєвому контейнері мається банер із зазначенням найменування відповідача КП "Комплекс по вивозу побутових відходів".

У відповіді на претензію відповідач визнав наступне: контейнер для збирання побутових відходів в рамках соціальної реклами та він був розміщений 02.03.2017р. на площі Свободи у м. Харкові; на контейнері для збирання побутових відходів відповідачем з метою рекламування своєї господарської діяльності було розміщено банер з зображенням персонажів анімаційного фільму "Фіксики". Також, відповідачем до відзиву на позовну заяву надано фотознимок контейнеру, який є предметом встановлення факту порушення відповідачем авторських прав позивача (аркуш справи №70).

Таким чином, у матеріалах справи містяться докази незаконного використання відповідачем об'єктів авторського права, які належать ЗАТ "Аероплан", та дані обставини визнані сторонами.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначав Вищий господарський суд України у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» №12 від 17.10.2012 р., а саме п. 29, 51.2, 52.3 позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права, а також факт використання об'єктів даних прав Відповідачем.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право та суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (ст. 1166 ЦК України).

Сторони зобов'язані довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" належністю доказів є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідачем до відзиву на позов надано експертний висновок №95/2017-ЕВ/ЦК від 14.09.2017р. Департаменту "Центр Компетенції" при Консорціумі "Український центр Компетенції", який на його думку підтверджує відсутність будь-яких доказів існування/розміщення спірних об'єктів авторського права позивача або доказів їх рекламування чи використання відповідачем у власній господарській діяльності.

Згідно з ч.3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.

На даний час такою організацією є Об'єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (далі - ОП «УМІЦ»).

Свідоцтвом про акредитацію від 11.04.2016 ОП «УМІЦ» уповноважує та підтверджує компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» у здійсненні функцій Центру компетенції (далі - Центр компетенції УЦПНА) адресного простору, що полягає у проведенні дослідження змісту веб - сторінок в мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформації про його встановлення.

Таким чином, відповідачем додано до матеріалів справи висновок експерта, який стосується фіксації змісту веб-сторінок веб-сайта http://musor.kharkov.ua., проте дослідження змісту веб-сторінок в мережі Інтернет не стосується предмету доказування у даній справі, адже порушення авторських прав позивача відбулось поза мережею Інтернет.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях наданих відповідачем до суду жодним чином не спростовують позовних вимог позивача.

Згідно із положенням ст. 426 Цивільного кодексу України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється виключно з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з положенням п.п. 1, 9 ч. З ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» відтворення і опублікування творів є одними із способів використання творів.

Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено: відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер; опублікування - випуск в обіг за згодою автора чи іншого суб'єкта авторського права виготовлених поліграфічними, електронними чи іншими способами примірників твору у кількості, здатній задовольнити, з урахуванням характеру твору розумні потреби публіки, шляхом їх продажу, здавання в майновий найм, побутового чи комерційного прокату, надання доступу до них через електронні системи інформації таким чином, що будь-яка особа може його отримати з будь-якого місця і у будь-який час за власним вибором або передачі права власності на них чи володіння ними іншими способами.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» твір образотворчого мистецтва - це самостійний об'єкт авторського права.

Твором образотворчого мистецтва, у тому числі, є малюнок (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Таким чином, відповідач під час провадження своєї господарської діяльності здійснив відтворення об'єктів авторського права, які належать позивачу, та їх опублікування чим порушив вимоги ст. 426 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та виключні майнові авторські права позивача, оскільки відповідач не отримував дозволів від позивача, тобто не укладав відповідно до вимог статей 31, 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та Розділу 75 ЦК України авторський або ліцензійний договір на право відтворення Творів та/або опублікування малюнків персонажів анімаційного серіалу "Фіксики", а також графічного зображення «ТЬІДЬІЩ!».

Своїми діями відповідач порушив майнові авторські права, які на виключній основі належать ЗАТ «Аероплан».

Стаття 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначає, що контрафактний примірник твору - це примірник твору, відтворений і/або опублікований з порушенням авторського права.

Згідно пунктів «а», «б» ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», порушеннями авторського права є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», а також піратство у сфері авторського права.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, г розмір компенсації визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 02.03.2017 становив 3200 грн. 00 коп.

Відповідно ч. з ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», суд може встановити рішення про накладання на порушника штрафу у розмірі 10 % суми, присудженої на користь Позивача. Сума штрафу передається у встановленому порядку до Державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене та доведеність факту порушення відповідачем виключних майнових авторських прав на 5 (п'ять) окремих творів образотворчого мистецтва (відповідачем відтворено та опубліковано 5 (п'ять) самостійних об'єктів авторського права, які належать позивачу, а саме малюнки персонажів «Папус», «Мася», «Сімка». «Нолік» та графічне зображення «ТЬІДЬІЩ!»), які містять ознаки контрафактності, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 160000,00 грн., що складається з: сум компенсації за порушення авторських прав на малюнки: "Сімка" у розмірі 32000,00 грн., "Нолік" у розмірі 32000,00 грн., "Папус" у розмірі 32000,00 грн., "Мася" у розмірі 32000,00 грн., "Тыдыщ!" у розмірі 32000,00 грн., обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Також, суд вважає правомірним нарахування позивачем штрафу у розмірі 16000,00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10% суми, що підлягає стягненню на користь позивача, відповідно до цього позовні вимоги в цій частині є підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (61140, м. Харків, пров. Золотий, буд. 4, код ЄДРПОУ 3329064) на користь Закритого акціонерного "Аероплан" (109147, м. Москва, вул. Марксистська, будинок 20, будова 5, ОДРН 559, ІПН/КПП /770901001 в МІФПС №46 у м. Москві) на р/р №4 в ПАТ "ОСОБА_5 ОСОБА_1", МФО 380805 Товариства з обмеженою відповідальністю "Право та захист" (; АДРЕСА_1, 03134), яке є представником ЗАТ "Аероплан" на підставі довіреності б/н від 15.12.2016 р. грошові кошти у розмірі 176000,00 грн., що складається з: сум компенсації за порушення авторських прав на малюнки: "Сімка" у розмірі 32000,00 грн., "Нолік" у розмірі 32000,00 грн., "Папус" у розмірі 32000,00 грн., "Мася" у розмірі 32000,00 грн., "Тыдыщ!" у розмірі 32000,00 грн. та штраф у розмірі 16000,00 грн. до Державного бюджету України, що становить 10% суми, що підлягає стягненню на користь позивача та судовий збір у розмірі 2640,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_6