ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.2017 Справа № 920/722/17

Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Молодецькій В.О. розглянув матеріали справи № 920/722/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Потенціал, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина, м. Суми,

про стягнення 1566279,23 грн.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні 14.09.2017 року було оголошено перерву до 10 год. 30 хв. 22.09.2017 року.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по погашенню векселів у загальній сумі 1566279 грн. 23 коп.

Відповідач у своїх письмових запереченнях та заяві про застосування позовної даності у даній справі просить суд застосувати строк позовної давності, який пропущено позивачем, та відмовити в задоволенні позову повністю.

Ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву, позивач подав суду письмові додаткові пояснення та додаткові докази в обґрунтування своїх позовних вимог і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Горобина» (відповідачем) були емітовані прості векселі: АА 1459931 на суму 158000,00 грн. з датою платежу 20.01.2014р.; АА 1459932 на суму 158000,00 грн. з датою платежу 20.01.2014р.; АА 1459933 на суму 158000,00 грн. з датою. Платежу 19.02.2014р.; АА 1459934 на суму 158000,00грн. з датою платежу 19.02.2014р.; АА 1459937 на суму 160310,23 грн. з датою платежу 28.12.2013р.; АА 1459938 на суму 158000,00 грн. з датою платежу - 28.12.2013р.; АА 1459939 на суму 158000,00 грн. за датою платежу 28.01.2014р., АА 1459940 на суму 158000,00 грн. з датою платежу 28.01.2014р.; АА 1459941 на суму 158000,00 грн. з датою платежу -28.02.2014р.; АА 1459942 на суму 158000,00 грн. з датою платежу 28.02.2014р.

Згідно статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», вексель цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобовязання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обіг векселів в Україні», зобовязуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Вищезгадані векселі були видані відповідачем на користь ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» (ідентифікаційний код 33412036) та передані останнім ПП «Паритет-А» (ідентифікаційний код 36295635) на підставі договору цесії (уступки права вимоги) № 05/10-2 від 05.10.2012 року за актом приймання-передачі права вимоги та документів від 05.10.2012 року.

Зазначені вище векселі були предявлені відповідачеві до платежу Товариством з обмеженою відповідальністю «Паритет-А» (ідентифікаційний код 36295635), яке було законним векселедержателем на дату предявлення векселів до оплати: 1) Акт предявлення векселів до оплати № 4 від 27.12.2013р. предявлені до оплати векселі АА1459937 та АА1459938; 2) Акт предявлення векселів до оплати № 8 від 17.01.2014р. предявленні до оплати векселі АА1459931 та АА1459932; 3) Акт предявлення векселів до оплати № 9 від 27.01.2014р. предявленні до оплати векселі АА1459939 та АА1459940; 4)Акт предявлення векселів до оплати № 10 від 18.02.2014р. предявлені до оплати векселі АА1459933 та АА1459934; 5) Акт предявлення векселів до оплати № 11 від 27.02.2014р. предявленні до оплати векселі АА1459941 та АА1459942.

Відповідач погодився оплатити векселі, про що свідчать підписані з його боку акти предявлення векселів до платежу.

Відповідно до угоди від 19.06.2014 року про розірвання договору цесії (уступки права вимоги) №05/10-2 від 05.10.2012 року, укладеної між ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» (ідентифікаційний код 33412036) та ПП «Паритет-А» (ідентифікаційний код 36295635), за актом приймання-передачі права вимоги та документів від 19.06.2014 року ПП «Паритет-А» передало, а ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» прийняло право вимоги від ТОВ «Горобина» (ідентифікаційний код 31162928) за зобовязанням по сплаті грошових коштів у розмірі 1566279,23 грн. та зазначені вище векселі у кількості 10 штук разом з зазначеними вище актами предявлення векселів до оплати у кількості 5 штук.

23.07.2014 року між ЗАТ «Науково-виробниче підприємство «Нафтогазова техніка» (ідентифікаційний код 33412036) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Потенціал» (позивачем) був укладений договір відступлення права вимоги № 23/06, за яким позивач набув право вимоги за вищезгаданими векселями, що були емітовані відповідачем. Згідно акту від 23.07.2014 року приймання-передачі права вимоги та документів до договору відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014р. (додаток № 1 до договору) ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» передало, а позивач (новий кредитор) прийняв право вимоги погашення заборгованості за векселями на суму 1566279,23 грн. та оригінали 10 вищезгаданих векселів, емітованих відповідачем, і оригінали 5 вищезгаданих актів предявлення векселів до платежу.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» права на цінний папір та права за цінним папером, що існує в документарній формі у паперовому вигляді, переходять шляхом вручення такого цінного паперу іншій особі.

Відповідно до пункту 11 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 року « Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів», відступлення права вимоги за векселем має бути оформлене письмово окремим документом (документами), складеним (складеними) цессіонарієм та цедентом відповідно до вимог ст. 207 ЦК України. У цьому документі слід індивіалізувати вексель, відступлення права за яким є предметом угоди про відступлення права вимоги.

Саме так відступлені векселі були передані первісним кредитором (ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка») новому кредитору (позивачу) у формі і з наслідками звичайної цесії, без оформлення індосаменту, що не суперечить нормам чинного законодавства та не позбавляє відповідача обовязку оплатити заборгованість за виданими, але не оплаченими векселями.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач є законним векселедержателем векселів відповідача.

Враховуючи, що векселі були предявлені до платежу, але не були погашені відповідачем у повному обсязі, а здійснено лише часткове погашення векселя АА1459937 на суму 16031,00 грн., позивач звернувся до відповідача з вимогою за № 16 від 29.06.2017 року, яка була отримана відповідачем 10.07.2017 року, але в задоволенні якої відповідачем було безпідставно та неправомірно відмовлено листом від 02.08.2017 року № 1-06.

Заперечуючи проти позову, відповідач у своїх письмових запереченнях від 14.09.2017 року посилається на договір поставки №11/08 від 11.08.2011 року, укладений між ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» та ТОВ «Горобина», та додаткову угоду від 12.08.2011 року до нього, за умовами пункту 5.2 якого, розрахунок за продукую, що постачається по цьому договору може здійснюватися шляхом видачі (виписки) покупцем (ТОВ «Горобина» - відповідачем у даній справі) векселів на суму заборгованості. На виконання умов цього договору були видані відповідачем прості векселі, за якими у даній справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. Відповідач вказує на пункт 11.3 договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року, яким встановлено, що сторони не мають права передавати свої обовязки за цим договором третім особам без письмової згоди другої сторони. З огляду на цю умову договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року та вимоги статті 512 ЦК України, відповідач вважає, що договір відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року укладено з порушенням умов договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року та статті 512 ЦК України.

Вищезгадані заперечення відповідача є безпідставними та неправомірними, оскільки, по-перше: згідно пункту 11.3 договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року, сторони не мають права передавати обовязки (зобовязання) за цим договором третім особам без письмової згоди другої сторони, а за договором відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року було передано не обовязки за договором поставки № 11/08 від 11.08.2011 року, а право вимоги погашення заборгованості за векселями на загальну суму 1566279,23 грн., що не суперечить умовам пункту 11.3 договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року.

По-друге: згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обовязково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобовязання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобовязання щодо платежу за векселем.

Це положення має імперативний характер. Таким чином, видача (передача) векселя за відповідним договором фактично є новацією. Згідно статті 604 ЦК України, новація, як заміна первісного зобовязання новим зобовязанням, розглядається як одна із форм припинення первісного зобовязання за домовленістю сторін.

З появою у взаємовідносинах сторін векселю, як засобу розрахунку, вексель виступає як засіб платежу, а тому розрахунки між сторонами вважаються здійсненими і з появою (видачею) векселя відносини сторін регулюються вексельним законодавством, а відтак, з моменту видачі відповідачем векселів до правовідносин сторін застосовуються норми вексельного законодавства, за якими відступлення права вимоги за векселями не потребує згоди векселедавця.

Таким чином, відступлення позивачеві права вимоги погашення заборгованості за векселями на загальну суму 1566279,23 грн. за договором відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року не є ні порушенням умов договору поставки № 11/08 від 11.08.2011 року, ні порушення статті 512 ЦК України, як неправомірно стверджує відповідач.

Крім того, слід зазначити, що статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність договору відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року прямо не встановлена законом, недійсним цей договір судом не визнавався та ніким не оспорювався, а відтак згаданий договір є належним та допустимим доказом законності володіння позивачем векселями та правом вимоги за векселями, виданими (емітованими) відповідачем.

Відповідач безпідставно у своїх письмових запереченнях та заяві про застосування позовної давності від 14.09.2017 року просить суд, керуючись статтею 257, частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України, відмовити позивачеві в задоволенні позову повністю у звязку зі спливом позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до пункту 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (статті 32, 34 ГПК України).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання предявленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Зі змісту листа ТОВ «Горобина» (відповідача) від 27.05.2016 року № 1-06/562 вбачається, що відповідач визнає (підтверджує) наявність непогашеної заборгованості «… за виданими ТОВ «Горобина» векселями, які в подальшому були передані на ПП «Паритет» …».

Матеріали справи свідчать, що векселі, які були видані ТОВ «Горобина» саме на користь ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка», у подальшому передані ПП «Паритет-А», а згодом повернуті ЗАТ «НВП «Нафтогазова техніка» та передані позивачеві, а тому незважаючи на помилкове зазначення відповідачем у листі № 1-06/52 від 27.05.2016 року найменування юридичної особи (за відсутності векселів, що видавалися відповідачем на користь ТОВ «НВО «Нафтогазова техніка»), суд вважає, що згаданий лист відповідача, з урахуванням конкретних обставин даної справи, є належним та допустимим доказом визнання відповідачем наявності заборгованості за векселями, законним держателем яких є позивач, в межах строку позовної давності, що є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Оцінку змісту вищезгаданого листа відповідача, як належного та допустимого доказу переривання перебігу позовної давності та доказу визнання відповідачем заборгованості за векселем, законним векселедержателем яких є позивач у даній справі, господарський суд дає, зокрема, з урахуванням змісту листа відповідача від 02.08.2017 року № 1-06, в якому, відповідаючи на вимогу позивача від 29.06.2017 року № 16 (з доданими до неї копіями договору відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року, акту приймання-передачі права вимоги та документів до договору відступлення права вимоги № 23/06 від 23.07.2014 року) здійснити погашення заборгованості в загальній сумі 1566279,23 грн. за вищезазначеними непогашеними векселями у кількості 10 штук, емітованими ТОВ «Горобина» (відповідачем), відповідач по суті не заперечує ні щодо наявності вищезгаданої непогашеної заборгованості за згаданими векселями, ні проти того, що ТОВ «Керуюча компанія «Потенціал» (позивач) є законним векселедержателем цих векселів, ні щодо спливу позовної давності, а подані до суду письмові заперечення відповідача та заява про застосування позовної давності від 14.09.2017 року, спрямовані на ухилення від виконання безумовного грошового зобовязання векселедавця сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Між тим, згідно статті 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно статті 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач в порушення вимог чинного законодавства України не здійснив погашення векселів, зазначених вище, в сумі 1566279,23 грн. і сама сума заборгованості за непогашеними векселями відповідачем не оспорюється, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача згаданої суми заборгованості є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Згідно статті 49 ГПК України, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у звязку з задоволенням позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 121, ідентифікаційний код 31162928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Потенціал» (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, 17, ідентифікаційний код 35858059) заборгованість по погашенню векселів у загальній сумі 1566279 грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 23494 грн. 21 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.09.2017 року.

Суддя ОСОБА_3