РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017Справа №910/8252/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95»
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія»
третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.»
простягнення 1103573 грн. 86 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Сиротін Д.В. - представник, довіреність б/н від 05.04.2017;

від відповідача: Чорноус Л.В. - представник за довіреністю б/н від 08.06.2017;

від третьої особи 1: Музика О.Г. - керівник;

Беніцька В.І. - представник за довіреністю б/н від 21.03.2017;

Лабатюк Я.М. - представник, довіреність б/н від 20.04.2017;

від третьої особи 2: Сміян Т.І. - представник за довіреністю б/н від 20.07.2017;

від третьої особи 3: Атаманова Ю. Є.- представник, довіреність № 10/07/2017-1 від 10.07.2017;

Лавринович В.О. - представник, довіреність № 10/07/2017-3 від 10.07.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про стягнення 1131505 грн. 75 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 18.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір поставки товару № 353, на виконання умов якого за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 відповідачу було поставлено товар на суму 1131505 грн. 75 коп. Водночас, позивач зазначив, що між ним та продавцем за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») було укладено Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, на підставі яких позивачу було передане право вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») щодо оплати товару на загальну суму 1131505 грн. 75 коп., поставленого за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014.

Позивач зазначив, що станом на дату його звернення з даним позовом до суду (23.05.2017) розмір невиконаних відповідачем зобов'язань з оплати товару за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 становить 1131505 грн. 75 коп., у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») на свою користь (як нового кредитора) заборгованість у розмірі 1131505 грн. 75 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8252/17, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»; розгляд справи призначено на 09.06.2017.

08.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що 19.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір поставки № 2, відповідно до якого розмір зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за вказаним договором становив 1883573 грн. 86 коп.

Відповідач зазначив, що 14.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (боржник) було укладено Договір відступлення права вимоги № 2/17, відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору належне йому право вимоги до боржника на суму 983573 грн. 86 коп.

При цьому, відповідач зазначив, що 05.04.2017 та 11.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на загальну суму 983573 грн. 86 коп.

Крім того, 02.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір постачання № 4/17, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» здійснювало поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко». Станом на 14.04.2017 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 становила 7654172 грн. 37 коп.

При цьому, 27.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (поручитель) було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») своїх зобов'язань за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 у сумі 120000 грн. 00 коп.

Відповідач зазначив, що 18.04.2017 він отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» вимогу про сплату коштів у сумі 120000 грн. 00 коп. за Договором поруки від 27.03.2017, та 21.04.2017 сплатив грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.», у зв'язку з чим до відповідача (як поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою) перейшли усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

Відповідач зазначив, що 21.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 120000 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідач зазначив, що його зобов'язання з оплати товару, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 припинились на суму 1103573 грн. 86 коп. (у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог).

При цьому, відповідач зазначив, що залишок заборгованості у розмірі 27931 грн. 89 коп. було сплачено відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 26.04.2017.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, так як його зобов'язанні за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 (з оплати товару, поставленого за спірними накладними) припинились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 30.06.2017.

У судовому засіданні 30.06.2017 представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що зарахування зустрічних однорідних вимог не відбулось, оскільки відповідачем у заявах про зарахування зустрічних однорідних вимог не було вказано, за якими саме конкретними накладними він здійснює зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, позивач зазначив, що різний суб'єктний склад договорів поставок (Договору поставки товару № 353 від 18.11.2017, Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 та Договору купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015) унеможливлює здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, позивач зазначив, що він погоджується з твердженнями відповідача, що ним було сплачено грошові кошти у розмірі 27931 грн. 89 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1103573 грн. 86 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017, відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія», та третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.», та відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 14.07.2017.

14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа 1 зазначила, що при здійсненні оплати грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. відповідачем було вказано у призначенні платежу - оплата за лікарські засоби за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015, а не за Договором поруки від 27.03.2017. При цьому, третя особа 1 зазначила, що відповідно до п. 8.2 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 жодна із сторін не має права передавати свої права за договором третій особі без письмової згоди іншої сторони.

Крім того, третя особа зазначила, що з наданих відповідачем доказів направлення на адресу відповідача заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог не вбачається, яка саме поштова кореспонденція була направлена третій особі 1.

Також, третя особа зазначила, що Договір № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» не підписувався (не укладався).

14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшло клопотання про призначення у справі судової технічної та почеркознавчої експертизи, в якому третя особа просила суд призначити у справі № 910/8252/17 судову експертиза, на вирішення експертів поставити питання: - чи виконано підпис від імені керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Музики О.Г. у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 тією особо, від імені якої він зазначений - Музикою О.Г., чи іншою особо; - чи нанесено відтиск печатки у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 оригінальною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко».

14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1103573 грн. 86 коп. (зважаючи на те, що 26.04.2017 відповідач сплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» грошові кошти у розмірі 27931 грн. 89 коп.).

Розглянувши у судовому засіданні 14.07.2017 подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог, суд прийняв її до розгляду, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.07.2017, з огляду на що суд здійснює розгляд справи з новою ціною позову у розмірі 1103573 грн. 86 коп.

У судовому засіданні 14.07.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що третя особа 1 неналежним чином виконала свої зобов'язання за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 в частині оплати товару, у зв'язку з чим станом на 14.04.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» виникла заборгованість у розмірі 7654172 грн. 37 коп. При цьому,виконання зобов'язань третьої особи 1 за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 було забезпечене порукою за Договором поруки від 27.03.2017, укладеним з відповідачем (на суму 120000 грн. 00 коп.). Третя особа 3 зазначила, що на виконання Договору поруки від 27.03.2017 відповідач сплатив третій особі 3 грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2222 від 21.04.2017. При цьому, листом від 24.04.2017 відповідач повідомив третю особу 3 про помилковість зазначення у призначенні платежу, що сплата грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. відбувається за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015, та просив вважати правильним призначенням платежу - оплата за Договором поруки від 27.03.2017, щодо чого не було висловлено заперечень з боку третьої особи 3.

За таких обставин, як зазначила третя особа 3, відповідач набув права вимоги до третьої особи 1 на суму 120000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 14.07.2017 представник відповідача подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що заміна кредитора у зобов'язанні щодо сплати третьою особою 1 грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. на користь третьої особи 3 за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 відбулась в силу закону (у зв'язку зі сплатою відповідачем як поручителем заборгованості третьої особи 1), а тому посилання третьої особи 1 на умову Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017, відповідно до якої відступлення права вимоги можливе лише за наявності письмової згоди іншої сторони, є необґрунтованим.

У судовому засіданні 14.07.2017 представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судової експертизи, відповідно до якого просив суд призначити у справі № 910/8252/17 судову експертизу; на вирішення експертів поставити питання: - чи відповідає час виготовлення Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 даті, яка вказана на ньому?; - яка давність нанесення тексту, печаток та підписів на Договорі надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017; - чи відповідає час виготовлення Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 даті, яка вказана на ньому?; - яка давність нанесення тексту, печаток та підписів на Договорі надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017.

Обгрунтовуючи вказане клопотання, відповідач зазначив, що вказані договори факторингу є фіктивними та не спрямовані на реальне настання передбачених ними прав та обов'язків. Зокрема, відповідач зазначив, що вказаними договорами факторингу визначено, що фактор сплачує клієнту грошові кошти у розмірі 325401 грн. 50 коп. та грошові кошти у розмірі 749528 грн. 96 коп. у строк до 01.07.2017, однак, вказані кошти сплачено не було.

При цьому, відповідач зазначив, що у нього є підстави вважати, що дата виготовлення вказаних договорів факторингу не відповідає датам, вказаним на них, а в дійсності вони були виготовлені після отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог від відповідача.

У судовому засіданні 14.07.2017, розглянувши вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні, у зв'язку з необґрунтованістю, про що зазанчено у мотивувальній частині рішення.

У судовому засіданні 14.07.2017 представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у позивача оригінали Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 та Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 для огляду у судовому засіданні з метою подальшого призначення судової експертизи.

Вказане клопотання було задоволено судом, про що зазначено в ухвалі суду від 14.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2017, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 01.08.2017.

31.07.2017 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа 2, зокрема, зазначила, що умовами Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 не встановлено обмежень щодо необхідності заміни сторони вказаного договору за погодженням з іншою стороною, у зв'язку з чим правомірним було укладення Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017. При цьому, третя особа 2 вказала на необгрунтованість тверджень третьої особи 1, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» не підписував вказаний договір відступлення прав вимоги, так як такий договір може бути укладений взагалі без участі боржника.

31.07.2017 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про призначення судової технічної та почеркознавчої експертизи документів, в якому, з метою встановлення факту чи підписувався Договір № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Музикою О.Г., а також чи скріплений він оригінальною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», просив суд призначити у справі судову експертизу, на вирішення експертів поставити питання: - чи виконано підпис від імені керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Музики О.Г. у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 тією особою, від імені якою він зазначений, чи іншою особою; - чи нанесено відтиск печатки у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 оригінальною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»?

У судовому засіданні 01.08.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» подав додаткові письмові пояснення по справі щодо зазначення відповідачем у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 призначенні платежу - Договору поставки № 369/15 від 02.12.2015, в яких зазначив, що дійсно між сторонами було укладено вказаний договір, однак станом на 15.03.2017 заборгованість відповідача за вказаним договором була відсутня, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю з рахунку третьою особи 3, що підтверджує помилковість призначення платежу, вказаного відповідачем у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 11.08.2017.

10.08.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просив суд витребувати у Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг інформацію про те, чи відображені Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 та Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 у звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за перший квартал 2017 року, поданій до Національної комісії; копію звітності, поданої позивачем за 1 квартал 2017 року.

10.08.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просив суд зобов'язати позивача та третю особу 1 надати докази відображення в податковому та бухгалтерському обліку Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 та Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017.

10.08.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про колегіальний розгляд справи № 910/8252/17.

10.08.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких відповідач, зокрема, зазначив, що умовами договорів факторингу передбачено плату, яку сплачує клієнт за послуги (фінансування), які надаються фактором (позивачем), однак, станом на дату судового засідання в матеріалах справи відсутні як докази сплати клієнтом (третьою особою 1) винагороди за вказаними договорам, так і докази здійснення позивачем фінансування клієнта, що на думку відповідача, свідчить про те, що сторони не мали на меті настання реальних наслідків та досягнення цілей факторингу, тобто вказані договори факторингу є недійсними (фіктивними).

У судовому засіданні 11.08.2017 представник третьої особи 3 подав клопотання про колегіальний розгляд справи.

У судовому засіданні 11.08.2017 представник третьої особи 2 подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати у позивача проміжну фінансову звітність за 1 квартал 2017 року з відображенням Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017; витребувати у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг проміжну фінансову звітність за 1 квартал 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації».

У судовому засіданні 11.08.2017, розглянувши клопотання про призначення колегіального розгляду справи, суд відмовив в їх задоволенні у зв'язку з необгрунтованістю, про що зазначено в ухвалі суду від 11.08.2017.

Розглянувши у судовому засіданні 11.08.2017 подані відповідачем та третьою особою 2 клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку про їх задоволення, про що зазначено в ухвалі суду від 11.08.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 12.09.2017.

04.09.2017 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 3 надійшли письмові пояснення по справі, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» зазначило, що за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015 воно поставило відповідачу товар на суму 3414772 грн. 55 коп., та відповідачем у повному обсязі було здійснено оплату поставленого товару, у зв'язку з чим станом на 21.04.2017 заборгованість відповідача з вказаним договором була відсутня, а тому призначення платежу у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 (оплата за Договором № 369/15 від 02.12.2015) було помилкове.

При цьому, третьою особою 3 було долучено до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунків, складеного з відповідачем, з якого вбачається, що станом на 20.04.2017 у відповідача була відсутня заборгованість за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015; копії банківських довідок про надходження коштів від відповідача за вказаним договором, та копії платіжних доручень.

11.09.2017 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення по справі, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» зазначило, що у випадку, коли об'єктом факторингових операцій є валютні цінності, такі операції не є об'єктом оподаткування ПДВ.

11.09.2017 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що додатковими угодами до договорів факторингу сторонами було змінено строк здійснення розрахунків між сторонами (виплата винагороди та фінансування) до 01.10.2017.

У судовому засіданні 12.09.2017 представник третьої особи 2 подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг довідку про обсяги та кількість наданих фінансових послуг за договорами факторингу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» за 1 квартал 21017 року з відображенням показників діяльності, кількості укладених та виконаних договорів (шт. та грн.); номерів, видів фінансової послуги, яка є предметом договору, кількості укладених договорів, зобов'язання, за якими не виконані на початок звітного періоду, тощо; витребувати у позивача розшифровку рядка № 1155 Ф№1 Баланс на 31.03.2017, а саме: назва дебітора, дата виникнення, дата погашення, залишок на день надання розшифровки, характер заборгованості, причина виникнення.

Розглянувши вказане клопотання третьої особи 2, суд відмовив в його задоволенні, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення обставин, які входять до предмету доказування у справі, враховуючи недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 12.09.2017 подані третьою особою 1 (14.07.2017) та позивачем (31.07.2017) клопотання про призначення у справі судової технічної та почеркознавчої експертизи, суд відмовив в їх задоволенні у зв'язку з тим, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення обставин, що входять до предмету доказування у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні 12.09.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (з урахування заяви про зменшення позовних вимог).

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2017 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

Представники третіх осіб у судовому засіданні 12.09.2017 надали усні пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 12.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

18.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (покупець) укладено Договір поставки товару № 353, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби) та інше (товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями та складають невід'ємну частину цього договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній.

Відповідно до п. 1.3 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 загальна сума договору визначається фактично сумарною вартістю товару, що був поставлений згідно з цим договором за весь строк його дії.

Згідно з п. 2.1 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною покупцем, або на умовах самовивозу.

Відповідно до п. 2.4 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 отримання товару здійснюється уповноваженою на це особою покупця. Повноваження особи на отримання товару підтверджуються довіреністю.

Дослідивши зміст укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість) кожного окремого зобов'язання з поставки товару повинно здійснюватись шляхом підписання між сторонами відповідних видаткових накладних.

Відповідно до п. 8.1 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2014. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не виявила бажання його розірвати, він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів висловлення сторонами Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 намірів про його розірвання, суд дійшов висновку, що вказаний договір поставки був чинним у спірний період (відповідно до п. 8.1 договору).

Судом встановлено, що за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» товар за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на загальну суму 1134108 грн. 43 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними за вказаний період, копії яких долучено позивачем до позовної заяви (товарно-транспортні накладні підписані уповноваженими представниками продавця та покупця та скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» і штампом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95»; у всіх товарно-транспортних накладних міститься посилання на реквізити Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014).

Зокрема, судом встановлено, що за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» поставило відповідачу товар за наступними товарно-транспортними накладними: № 161874 від 28.02.2017 на суму 15407 грн. 93 коп., № 161743 від 28.02.2017 на суму 40534 грн. 88 коп., № 162752 від 28.02.2017 на суму 14326 грн. 19 коп., № 162661 від 28.02.2017 на суму 11189 грн. 92 коп., № 162715 від 28.02.2017 на суму 9763 грн. 14 коп., № 161951 від 28.02.2017 на суму 17723 грн. 57 коп., № 161271 від 28.02.2017 на суму 9170 грн. 14 коп., № 161268 від 28.02.2017 на суму 8510 грн. 15 коп., № 162712 від 28.02.2017 на суму 1121 грн. 63 коп., № 161060 від 28.022017 на суму 9705 грн. 01 коп., № 161009 від 28.02.2017 на суму 25351 грн. 32 коп., № 161094 від 28.02.2017 на суму 11625 грн. 07 коп., № 160911 від 28.02.2017 на суму 9189 грн. 42 коп., № 161169 від 28.02.2017 на суму 10170 грн. 67 коп., № 161121 від 28.02.2017 на суму 13039 грн. 01 коп., № 161122 від 28.02.2017 на суму 22356 грн. 16 коп., № 161010 від 28.02.2017 на суму 10748 грн. 97 коп., № 166221 від 01.03.2017 на суму 1540 грн. 70 коп., № 169566 від 02.03.2017 на суму 1702 грн. 83 коп., № 169227 від 02.03.2017 на суму 5465 грн. 96 коп., № 169880 від 02.03.2017 на суму 492 грн. 61 коп., № 169760 від 02.03.2017 на суму 745 грн. 54 коп., № 168276 від 02.03.2017 на суму 4034 грн. 52 коп., № 169881 від 02.03.2017 на суму 349 грн. 99 коп., № 169692 від 02.03.2017 на суму 575 грн. 21 коп., № 168370 від 02.03.2017 на суму 4711 грн. 16 коп., № 169372 від 02.03.2017 на суму 415 грн. 09 коп., № 168532 від 02.032017 на суму 360 грн. 40 коп., № 169596 від 02.032017 на суму 329 грн. 36 коп., № 169401 від 02.03.2017 на суму 250 грн. 98 коп., № 169920 від 02.03.2017 на суму 436 грн. 56 коп., № 168439 від 02.03.2017 на суму 1859 грн. 60 коп., № 169792 від 02.03.2017 на суму 255 грн. 90 коп., № 169461 від 02.03.2017 на суму 391 грн. 75 коп., № 168590 від 02.032017 на суму 1332 грн. 34 коп., № 169346 від 02.03.2017 на суму 183 грн. 42 коп., № 168294 від 02.03.2017 на суму 1175 грн. 95 коп., № 168546 від 02.03.2017 на суму 3860 грн. 14 коп., № 169432 від 02.03.2017 на суму 460 грн. 86 коп., № 169690 від 02.03.2017 на суму 517 грн. 56 коп., № 168760 від 02.03.2017 на суму 3779 грн. 03 коп., № 168441 від 02.03.2017 на суму 903 грн. 06 коп., № 169428 від 02.03.2017 на суму 200 грн. 87 коп., № 168762 від 02.03.2017 на суму 2970 грн. 23 коп., № 169918 від 02.03.2017 на суму 927 грн. 14 коп., № 168369 від 02.03.2017 на суму 2108 грн. 09 коп., № 169789 від 02.03.2017 на суму 237 грн. 38 коп., № 169431 від 02.03.2017 на суму 411 грн. 30 коп., № 168545 від 02.03.2017 на суму 2908 грн. 85 коп., № 169689 від 02.03.2017 на суму 131 грн. 32 коп., № 169593 від 02.03.2017 на суму 2393 грн. 98 коп., № 168761 від 02.03.2017 на суму 5558 грн. 79 коп., № 169824 від 02.03.2017 на суму 1566 грн. 74 коп., № 168987 від 02.03.2017 на суму 5727 грн. 26 коп., № 169651 від 02.03.2017 на суму 156 грн. 18 коп., № 169430 від 02.03.2017 на суму 513 грн. 16 коп., № 168544 від 02.03.2017 на суму 4332 грн. 07 коп., № 168543 від 02.03.2017 на суму 2809 грн. 08 коп., № 169371 від 02.03.2017 на суму 125 грн. 17 коп., № 169429 від 02.03.2017 на суму 257 грн. 27 коп., № 168368 від 02.03.2017 на суму 4575 грн. 44 коп., № 169563 від 02.03.2017 на суму 219 грн. 14 коп., № 169370 від 02.03.2017 на суму 210 грн. 97 коп., № 169400 від 02.03.2017 на суму 147 грн. 62 коп., № 168438 від 02.03.2017 на суму 6257 грн. 26 коп., № 169919 від 02.03.2017 на суму 884 грн. 70 коп., № 169223 від 02.03.2017 на суму 4552 грн. 18 коп., № 170030 від 02.03.2017 на суму 305 грн. 92 коп., № 168589 від 02.032017 на суму 7936 грн. 51 коп., № 168296 від 02.03.2017 на суму 6044 грн. 80 коп., № 169908 від 02.03.2017 на суму 149 грн. 74 коп., № 169460 від 02.03.2017 на суму 1064 грн. 53 коп., № 169462 від 02.03.2017 на суму 147 грн. 82 коп., № 168591 від 02.03.2017 на суму 1715 грн. 04 коп., № 169704 від 02.03.2017 на суму 286 грн. 88 коп., № 169368 від 02.032017 на суму 901 грн. 66 коп., № 169454 від 02.03.2017 на суму 596 грн. 16 коп., № 169009 від 02.03.2017 на суму 2657 грн. 20 коп., № 169707 від 02.03.2017 на суму 827 грн. 22 коп., № 169691 від 02.03.2017 на суму 245 грн. 41 коп., № 169224 від 02.03.2017 на суму 8558 грн. 42 коп., № 169008 від 02.032017 на суму 3311 грн. 49 коп., № 168759 від 02.03.2017 на суму 1335 грн. 82 коп., № 169458 від 02.03.2017 на суму 217 грн. 28 коп., № 168234 від 02.03.2017 на суму 4146 грн. 09 коп., № 169344 від 02.03.2017 на суму 648 грн. 77 коп., № 168547 від 02.03.2017 на суму 3559 грн. 44 коп., № 169343 від 02.03.2017 на суму 131 грн. 38 коп., № 168233 від 02.03.2017 на суму 4108 грн. 32 коп., № 170029 від 02.03.2017 на суму 351 грн. 29 коп., № 169347 від 02.03.2017 на суму 842 грн. 27 коп., № 168295 від 02.03.2017 на суму 3916 грн. 26 коп., № 168293 від 02.03.2017 на суму 2868 грн. 89 коп., № 169879 від 02.03.2017 на суму 475 грн. 36 коп., № 169415 від 02.03.2017 на суму 4963 грн. 49 коп., № 172624 від 03.03.2017 на суму 8560 грн. 96 коп., № 173320 від 03.03.2017 на суму 154 грн. 58 коп., № 173319 від 03.03.2017 на суму 392 грн. 27 коп., № 172627 від 03.03.2017 на суму 5563 грн. 09 коп., № 177754 від 04.03.2017 на суму 218 грн. 68 коп., № 176816 від 04.03.2017 на суму 2928 грн. 22 коп., № 177717 від 04.03.2017 на суму 396 грн. 34 коп., № 177714 від 04.03.2017 на суму 238 грн. 38 коп., № 176779 від 04.03.2017 на суму 3687 грн. 15 коп., № 177713 від 04.03.2017 на суму 301 грн. 27 коп., № 177973 від 04.03.2017 на суму 470 грн. 55 коп., № 176592 від 04.03.2017 на суму 5160 грн. 37 коп., № 177882 від 06.03.2017 на суму 1427 грн. 89 коп., № 178025 від 06.03.2017 на суму 378 грн. 61 коп., № 177547 від 06.03.2017 на суму 11905 грн. 48 коп., № 178000 від 06.03.2017 на суму 138 грн. 82 коп., № 176813 від 06.03.2017 на суму 2539 грн. 89 коп., № 177153 від 06.032017 на суму 1990 грн. 07 коп., № 177716 від 06.03.2017 на суму 552 грн. 01 коп., № 176778 від 06.03.2017 на суму 9565 грн. 21 коп., № 176998 від 06.03.2017 на суму 5324 грн. 63 коп., № 176591 від 06.03.2017 на суму 1801 грн. 83 коп., № 177951 від 06.03.2017 на суму 813 грн. 28 коп., № 177840 від 06.03.2017 на суму 453 грн. 52 коп., № 176683 від 06.03.2017 на суму 135 грн. 76 коп., № 177976 від 06.03.2017 на суму 229 грн. 54 коп., № 176757 від 06.03.2017 на суму 2673 грн. 99 коп., № 177949 від 06.03.2017 на суму 668 грн. 35 коп., № 177303 від 06.03.2017 на суму 663 грн. 86 коп., № 177879 від 06.03.2017 на суму 733 грн. 99 коп., № 176532 від 06.03.2017 на суму 5261 грн. 02 коп., № 177397 від 06.03.2017 на суму 293 грн. 60 коп., № 176530 від 06.03.2017 на суму 4011 грн. 68 коп., № 177304 від 06.03.2017 на суму 322 грн. 33 коп., № 177362 від 06.03.2017 на суму 131 грн. 81 коп., № 176914 від 06.03.2017 на суму 3105 грн. 84 коп., № 177602 від 06.03.2017 на суму 4173 грн. 64 коп., № 176686 від 06.03.2017 на суму 403 грн. 84 коп., № 177977 від 06.032017 на суму 465 грн. 82 коп., № 177157 від 06.03.2017 на суму 4129 грн. 57 коп., № 177753 від 06.03.2017 на суму 531 грн. 72 коп., № 177839 від 06.03.2017 на суму 799 грн. 68 коп., № 176588 від 06.03.2017 на суму 801 грн. 15 коп., № 176493 від 06.03.2017 на суму 5399 грн. 19 коп., № 177881 від 06.03.2017 на суму 362 грн. 02 коп., № 176815 від 06.03.2017 на суму 4884 грн. 61 коп., № 177998 від 06.032017 на суму 172 грн. 25 коп., № 177396 від 06.03.2017 на суму 737 грн. 22 коп., № 177952 від 06.03.2017 на суму 255 грн. 73 коп., № 176528 від 06.03.2017 на суму 4408 грн. 15 коп., № 176814 від 06.032017 на суму 17105 грн. 03 коп., № 177075 від 06.03.2017 на суму 5796 грн. 62 коп., № 177394 від 06.03.2017 на суму 313 грн. 04 коп., № 176529 від 06.03.2017 на суму 2289 грн. 32 коп., № 177076 від 06.03.2017 на суму 6320 грн. 82 коп., № 176507 від 06.03.2017 на суму 3176 грн. 36 коп., № 177395 від 06.03.2017 на суму 439 грн. 08 коп., № 177948 від 06.03.2017 на суму 134 грн. 64 коп., № 177843 від 06.03.2017 на суму 520 грн. 44 коп., № 177425 від 06.03.2017 на суму 433 грн. 04 коп., № 177545 від 06.03.2017 на суму 332 грн. 71 коп., № 177074 від 06.03.2017 на суму 4992 грн. 34 коп., № 178001 від 06.03.2017 на суму 124 грн. 81 коп., № 177297 від 06.03.2017 на суму 156 грн. 25 коп., № 180858 від 07.03.2017 на суму 9749 грн. 94 коп., № 186774 від 09.03.2017 на суму 1245 грн. 67 коп., № 186036 від 09.03.2017 на суму 933 грн. 80 коп., № 185760 від 09.03.2017 на суму 1121 грн. 99 коп., № 185738 від 09.03.2017 на суму 1735 грн. 29 коп., № 186034 від 09.03.2017 на суму 560 грн. 03 коп., № 186824 від 09.03.2017 на суму 536 грн. 34 коп., № 185909 від 09.03.2017 на суму 910 грн. 74 коп., № 186672 від 09.03.2017 на суму 1072 грн. 38 коп., № 186033 від 09.03.2017 на суму 3357 грн. 10 коп., № 186888 від 09.03.2017 на суму 215 грн. 87 коп., № 185815 від 09.03.2017 на суму 1176 грн. 37 коп., № 186173 від 09.03.2017 на суму 384 грн. 16 коп., № 186638 від 09.032017 на суму 379 грн. 85 коп., № 186242 від 09.03.2017 на суму 1871 грн. 19 коп., № 186357 від 09.03.2017 на суму 2333 грн. 24 коп., № 186184 від 09.03.2017 на суму 1044 грн. 35 коп., № 186624 від 09.03.2017 на суму 637 грн. 78 коп., № 185957 від 09.03.2017 на суму 1040 грн. 10 коп., № 186712 від 09.03.2017 на суму 643 грн. 20 коп., № 187118 від 09.03.2017 на суму 218 грн. 93 коп., № 186138 від 09.03.2017 на суму 331 грн. 85 коп., № 185781 від 09.03.2017 на суму 538 грн. 27 коп., № 186625 від 09.03.2017 на суму 746 грн. 10 коп., № 185923 від 09.03.2017 на суму 914 грн. 29 коп., № 186708 від 09.032017 на суму 433 грн. 98 коп., № 186176 від 09.03.2017 на суму 1225 грн. 39 коп., № 186035 від 09.03.2017 на суму 598 грн. 91 коп., № 185911 від 0903.2017 на суму 1163 грн. 41 коп., № 186487 від 09.03.2017 на суму 1434 грн. 8 коп., № 186438 від 09.03.2017 на суму 1860 грн. 90 коп., №185925 від 09.03.2017 на суму 903 грн. 73 коп., № 186723 від 09.03.2017 на суму 339 грн. 41 коп., № 186711 від 09.032017 на суму 1552 грн. 01 коп., № 185926 від 09.03.2017 на суму 2950 грн. 01 коп., № 186542 від 09.03.2017 на суму 1914 грн. 08 коп., № 186710 від 09.03.2017 на суму 174 грн. 82 коп., № 186671 від 09.03.2017 на суму 233 грн. 27 коп., № 186485 від 09.03.2017 на суму 448 грн. 61 коп., № 185912 від 09.03.2017 на суму 1485 грн. 37 коп., № 186486 від 09.03.2017 на суму 498 грн. 32 коп., № 186987 від 09.03.2017 на суму 204 грн. 67 коп., № 186594 від 09.03.2017 на суму 632 грн. 48 коп., № 186066 від 09.03.2017 на суму 1367 грн. 47 коп., № 186627 від 09.03.2017 на суму 2036 грн. 12 коп., № 185779 від 09.03.2017 на суму 545 грн. 88 коп., № 185814 від 09.03.2017 на суму 756 грн. 79 коп., № 185814 від 09.03.2017 на суму 736 грн. 99 коп., № 186540 від 09.03.2017 на суму 214 грн. 07 коп., № 185814 від 09.03.2017 на суму 465 грн. 06 коп., № 186142 від 09.03.2017 на суму 526 грн. 52 коп., № 186177 від 09.03.2017 на суму 597 грн. 59 коп., № 185782 від 09.03.2017 на суму 735 грн. 54 коп., № 186790 від 09.03.2017 на суму 267 грн. 93 коп., № 186726 від 09.03.2017 на суму 264 грн. 70 коп., № 185910 від 09.03.2017 на суму 1177 грн. 63 коп., № 186077 від 09.03.2017 на суму 2726 грн. 27 коп., № 185817 від 09.03.2017 на суму 1132 грн. 27 коп., № 187019 від 09.03.2017 на суму 174 грн. 82 коп., № 185927 від 09.03.2017 на суму 737 грн. 37 коп., № 186640 від 09.03.2017 на суму 4025 грн. 36 коп., № 186595 від 09.03.2017 на суму 174 грн. 82 коп., № 185908 від 09.03.2017 на суму 962 грн. 38 коп., № 185935 від 09.03.2017 на суму 1530 грн. 12 коп., № 186709 від 09.03.2017 на суму 583 грн. 97 коп., № 185742 від 09.03.2017 на суму 2419 грн. 49 коп., № 185759 від 09.03.2017 на суму 467 грн. 93 коп., № 186773 від 09.03.2017 на суму 1461 грн. 61 коп., № 185933 від 09.03.2017 на суму 1550 грн. 00 коп., № 187022 від 09.03.2017 на суму 174 грн. 82 коп., № 186174 від 09.03.2017 на суму 293 грн. 18 коп., № 185816 від 09.03.2017 на суму 2232 грн. 83 коп.,№ 186727 від 09.03.2017 на суму 222 грн. 30 коп., № 186046 від 09.03.2017 на суму 334 грн. 75 коп, № 185956 від 09.03.2017 на суму 935 грн. 29 коп., № 186984 від 09.03.2017 на суму 457 грн. 61 коп., № 186791 від 09.03.2017 на суму 1887 грн. 24 коп., № 186211 від 09.03.2017 на суму 838 грн. 70 коп., № 186281 від 09.03.2017 на суму 868 грн. 20 коп.,№ 186075 від 09.03.2017 на суму 868 грн. 74 коп., № 185934 від 09.03.2017 на суму 884 грн. 48 коп., № 186065 від 09.03.2017 на суму 1417 грн. 32 коп., № 186626 від 09.03.2017 на суму 1905 грн. 90 коп., № 185924 від 09.03.2017 на суму 2075 грн. 82 коп., № 186209 від 09.03.2017 на суму 982 грн. 01 коп., № 186789 від 09.03.2017 на суму 1318 грн. 98 коп., № 186891 від 09.03.2017 на суму 210 грн. 38 коп., № 186725 від 09.03.2017 на суму 274 грн. 88 коп., № 187119 від 09.03.2017 на суму 214 грн. 20 коп., № 187203 від 09.03.2017 на суму 293 грн. 32 коп., № 190555 від 10.03.2017 на суму 228 грн. 55 коп., № 189028 від 10.03.2017 на суму 946 грн. 45 коп., № 188973 від 10.03.2017 на суму 3876 грн. 22 коп., № 190674 від 10.03.2017 на суму 270 грн. 42 коп., № 189029 від 10.03.2017 на суму 329 грн. 17 коп., № 188947 від 10.03.2017 на суму 2566 грн. 38 коп., № 194194 від 11.03.2017 на суму 400 грн. 99 коп., № 193580 від 11.03.2017 на суму 3554 грн. 59 коп., № 193642 від 11.03.2017 на суму 249 грн. 30 коп., № 194363 від 11.03.2017 на суму 867 грн. 25 коп., № 193908 від 11.03.2017 на суму 10423 грн. 76 коп., № 193911 від 11.03.2017 на суму 291 грн. 44 коп., № 193909 від 11.032017 на суму 7294 від 84 коп., № 193453 від 11.03.2017 на суму 10459 грн. 44 коп., № 193878 від 11.03.2017 на суму 607 грн. 06 коп., № 193314 від 11.03.2017 на суму 552 грн. 52 коп., № 193120 від 11.03.2017 на суму 6411 грн. 43 коп., № 193455 від 11.03.2017 на суму 328 грн. 00 коп., № 193214 від 11.03.2017 на суму 5122 грн. 55 коп., № 193170 від 11.03.2017 на суму 4718 грн. 60 коп., № 193317 від 11.03.2017 на суму 120 грн. 82 коп., № 193839 від 11.032017 на суму 7430 грн. 11 коп., № 193849 від 11.032017 на суму 357 грн. 52 коп., № 193313 від 11.03.2017 на суму 507 грн. 11 коп., № 193253 від 11.03.2017 на суму 2592 грн. 32 коп., № 194193 від 11.03.2017 на суму 489 грн. 42 коп., № 193213 від 11.03.2017 на суму 2393 грн. 10 коп., № 193315 від 11.03.2017 на суму 129 грн. 10 коп., № 193581 від 11.03.2017 на суму 4145 грн. 43 коп., № 193169 від 11.03.2017 на суму 3109 грн. 28 коп., № 193373 від 11.03.2017 на суму 743 грн. 29 коп., № 194629 від 13.03.2017 на суму 320 грн. 21 коп., № 193168 від 13.03.2017 на суму 2905 грн. 70 коп., № 193216 від 13.03.2017 на суму 5920 грн. 13 коп., № 194646 від 13.03.2017 на суму 194 грн. 53 коп., № 193324 від 13.03.2017 на суму 405 грн. 96 коп., № 193799 від 13.03.2017 на суму 13552 грн. 93 коп., № 194302 від 13.032017 на суму 308 грн. 56 коп., № 193957 від 13.03.2017 на суму 4469 грн. 14 коп., № 193767 від 13.03.2017 на суму 316 грн. 20 коп., № 193638 від 13.03.2017 на суму 541 грн. 70 коп., № 193536 від 13.03.2017 на суму 4614 грн. 49 коп., № 193912 від 13.03.2017 на суму 310 грн. 69 коп., № 193881 від 13.03.2017 на суму 6808 грн. 98 коп., № 193608 від 13.03.2017 на суму 7667 грн. 69 коп., № 193215 від 13.03.2017 на суму 4454 грн. 80 коп., № 193323 від 13.03.2017 на суму 843 грн. 85 коп, № 193146 від 13.03.2017 н суму 1554 грн. 72 коп., № 194196 від 13.03.2017 на суму 494 грн. 65 коп, № 194298 від 13.03.2017 на суму 129 грн. 58 коп, № 193119 від 13.03.2017 на суму 1006 грн. 83 коп., № 193121 від 13.03.2017 на суму 2821 грн. 96 коп., № 194645 від 13.03.2017 на суму 5060 грн. 79 коп., № 194123 від 13.03.2017 на суму 124 грн. 60 коп., № 194153 від 13.03.2017 на суму 307 грн. 98 коп., № 194630 від 13.03.2017 на суму 225 грн. 14 коп., № 193254 від 13.03.2017 на суму 3122 грн. 81 коп., № 194127 від 13.03.2017 на суму 378 грн. 73 коп., № 193122 від 13.03.2017 н суму 5207 грн. 91 коп., № 193882 від 13.03.2017 на суму 6334 грн. 55 коп., № 194805 від 13.03.2017 на суму 748 грн. 09 коп., № 193582 від 13.03.2017 на суму 4783 грн. 95 коп., № 193537 від 13.03.2017 на суму 3485 грн. 30 коп., № 193956 від 13.03.2017 на суму 3599 грн. 72 коп., № 193639 від 13.03.2017 на суму 142 грн. 01 коп., № 193766 від 13.03.2017 на суму 367 грн. 52 коп., № 193848 від 13.03.2017 н суму 984 грн. 65 коп., № 193635 від 13.03.2017 на суму 7381 грн. 06 коп., № 193953 від 13.03.2017 на суму 198 грн. 56 коп., № 194126 від 13.03.2017 на суму 755 грн. 82 коп., № 193118 від 13.03.2017 на суму 2997 грн. 77 коп., № 193910 від 13.03.2017 на суму 883 грн. 73 коп., № 194803 від 13.03.2017 на суму 627 грн. 95 коп., № 194156 від 13.03.2017 на суму 4005 грн. 28 коп., № 193419 від 13.03.2017 на суму 7383 грн. 47 коп., № 193326 від 13.03.2017 на суму 164 грн. 54 коп., № 193534 від 13.03.2017 на суму 5022 грн. 76 коп., № 193327 від 13.03.2017 на суму 258 грн. 97 коп., № 194398 від 13.03.2017 на суму 317 грн. 23 коп., № 193707 від 13.03.2017 на суму 2770 грн. 62 коп., № 193535 від 13.03.2017 на суму 3045 грн. 71 коп., № 194804 від 13.03.2017 на суму 448 грн. 12 коп., № 193147 від 13.03.2017 на суму 3488 грн. 62 коп., № 193995 від 13.03.2017 на суму 161 грн. 33 коп., № 194125 від 13.03.2017 на суму 594 грн. 94 коп., № 193798 від 13.03.2017 на суму 3035 грн. 74 коп., № 194301 від 13.03.2017 на суму 211 грн. 21 коп., № 193706 від 13.03.2017 на суму 2208 грн. 77 коп., № 197172 від 14.03.2017 на суму 1207 грн. 56 коп., № 197169 від 14.03.2017 на суму 10117 грн. 22 коп., № 197253 від 14.03.2017 на суму 2025 грн. 55 коп., № 198882 від 14.03.2017 на суму 406 грн. 21 коп., № 197170 від 14.03.2017 на суму 9441 грн. 37 коп., № 201735 від 15.03.2017 на суму 1467 грн. 24 коп., № 201763 від 15.03.2017 на суму 375 грн. 55 коп., № 202479 від 15.03.2017 на суму 219 грн. 05 коп., № 202460 від 15.03.2017 на суму 219 грн. 35 коп., № 201764 від 15.03.2017 на суму 322 грн. 45 коп., № 201734 від 15.032017 на суму 658 грн. 08 коп., № 201840 від 15.03.2017 на суму 930 грн. 73 коп., № 201878 від 15.03.2017 на суму 410 грн. 66 коп., № 201554 від 15.03.2017 на суму 358 грн. 87 коп., № 201580 від 15.03.2017 на суму 376 грн. 63 коп., № 201894 від 15.03.2017 на суму 151 грн. 40 коп., № 201767 від 15.03.2017 на суму 1821 грн. 62 коп., № 202462 від 15.03.2017 на суму 216 грн. 76 коп., № 202298 від 15.03.2017 на суму 710 грн. 74 коп., № 202458 від 15.03.2017 на суму 1412 грн. 79 коп., № 202528 від 15.03.2017 на суму 427 грн. 12 коп., № 201653 від 15.03.2017 на суму 709 грн. 16 коп., № 201555 від 15.03.2017 на суму 422 грн. 78 коп., № 201922 від 15.03.2017 на суму 1297 грн. 81 коп., № 201981 від 15.03.2017 на суму 479 грн. 86 коп., № 201599 від 15.03.2017 на суму 643 грн. 16 коп., № 201801 від 15.03.2017 на суму 506 грн. 36 коп., № 201827 від 15.03.2017 н суму 537 грн. 43 коп., № 201782 від 15.03.2017 на суму 827 грн. 94 коп., № 201879 від 15.03.2017 на суму 136 грн. 75 коп., № 202301 від 15.03.2017 на суму 1800 грн. 64 коп., № 201637 від 15.03.2017 н суму 218 грн. 60 коп., № 201823 від 15.03.2017 на суму 1490 грн. 39 коп., № 202482 від 15.03.2017 на суму 318 грн. 30 коп., № 202442 від 15.03.2017 на суму 720 грн. 76 коп., № 201893 від 15.03.2017 на суму 845 грн. 26 коп., № 202166 від 15.03.2017 на суму 1540 грн. 35 коп., № 201778 від 15.03.2017 на суму 579 грн. 13 коп., № 202542 від 15.03.2017 на суму 225 грн. 56 коп., № 201895 від 15.03.2017 на суму 994 грн. 33 коп., № 201918 від 15.03.2017 на суму 332 грн. 83 коп., № 201748 від 15.032017 на суму 151 грн. 94 коп., № 201654 від 15.03.2017 на суму 675 грн. 66 коп., № 202165 від 15.03.2017 на суму 224 грн. 27 коп., № 201657 від 15.03.2017 н суму 844 грн. 83 коп., № 201750 від 15.03.2017 на суму 207 грн. 96 коп., № 201623 від 15.03.2017 на суму 555 грн. 23 коп.,№ 201600 від 15.03.2017 на суму 410 грн. 00 коп., № 201765 від 15.03.2017 на суму 208 грн. 03 коп., № 201733 від 15.03.2017 на суму 842 грн. 23 коп., № 201781 від 15.03.2017 на суму 269 грн. 11 коп., № 201825 від 15.03.2017 на суму 458 грн. 15 коп., № 201799 від 15.03.2017 на суму 622 грн. 68 коп., № 201598 від 15.03.2017 на суму 632 грн. 38 коп., № 201625 від 15.03.2017 на суму 299 грн. 03 коп., № 202302 від 15.03.2017 на суму 234 грн. 32 коп., № 201881 від 15.03.2017 на суму 386 грн. 92 коп., № 202439 від 15.03.2017 на суму 216 грн. 78 коп., № 202441 від 15.03.2017 на суму 366 грн. 48 коп.. № 201737 від 15.03.2017 на суму 569 грн. 38 коп., № 201751 від 15.03.2017 на суму 321 грн. 41 коп., № 201849 від 15.03.2017 на суму 681 грн. 77 коп., № 201852 від 15.03.20174 на суму 351 грн. 04 коп., № 201627 від 15.03.2017 на суму 326 грн. 50 коп., № 201556 від 15.03.2017 на суму 612 грн. 30 коп., № 202465 від 15.032017 на суму 389 грн. 23 коп., № 202154 від 15.03.2017 на суму 627 грн. 36 коп., № 201636 від 15.03.2017 на суму 733 грн. 35 коп., № 201802 від 15.03.2017 на суму 7036 грн. 45 коп., № 201978 від 15.03.2017 на суму 2344 грн. 54 коп., № 201800 від 15.03.2017 на суму 856 грн. 85 коп., № 201601 від 15.03.2017 на суму 603 грн. 53 коп., № 201798 від 15.03.2017 на суму 437 грн. 22 коп., № 201824 грн. 15.03.2017 на суму 574 грн. 69 коп., № 201826 від 15.03.2017 на суму 568 грн. 27 коп., № 202481 від 15.03.2017 на суму 229 грн. 07 коп., № 202043 від 15.03.2017 на суму 634 грн. 19 коп., № 202044 від 15.03.2017 на суму 314 грн. 21 коп., № 201736 від 15.03.2017 на суму 1643 грн. 40 коп., № 201752 від 15.03.2017 на суму 411 грн. 90 коп., № 201602 від 15.03.2017 на суму 281 грн. 30 коп., № 207061 від 17.03.2017 на суму 619 грн. 90 коп., № 207739 від 17.03.2017 на суму 1156 грн. 72 коп., № 207058 від 17.03.2017 на суму 1600 грн. 32 коп., № 208152 від 17.03.2017 на суму 535 грн. 50 коп., № 207760 від 17.03.2017 на суму 174 грн. 85 коп., № 206959 від 17.03.2017 на суму 475 грн. 84 коп., № 207007 від 17.03.2017 на суму 656 грн. 24 коп., № 207277 від 17.03.2017 на суму 349 грн. 32 коп., № 206874 від 17.03.2017 на суму 491 грн. 24 коп., № 207804 від 17.03.2017 на суму 143 грн. 45 коп., № 207762 від 17.03.2017 н суму 205 грн. 50 коп., № 206958 від 17.03.2017 на суму 977 грн. 47 коп., № 207275 від 17.03.2017 на суму 228 грн. 24 коп., № 208169 від 17.03.2017 на суму 289 грн. 65 коп., № 207005 від 17.03.2017 на суму 1812 грн. 14 коп., № 207310 від 17.03.2017 на суму 608 грн. 78 коп., № 207691 від 17.03.2017 на суму 835 грн. 13 коп., № 208193 від 17.03.2017 на суму 218 грн. 28 коп., № 207276 від 17.03.2017 на суму 661 грн. 86 коп., № 208172 від 17.03.207 на суму 500 грн. 64 коп., № 207006 від 17.03.2017 на суму 790 грн. 34 коп., № 207724 від 17.03.2017 на суму 127 грн. 94 коп., № 207004 від 17.03.2017 на суму 698 грн. 05 коп., № 206634 від 17.03.2017 на суму 968 грн. 63 коп., № 206665 від 17.03.2017 на суму 1310 грн. 09 коп., № 206667 від 17.03.2017 на суму 468 грн. 10 коп., № 206856 від 17.03.2017 на суму 1753 грн. 22 коп., № 207740 від 17.03.2017 н суму 244 грн. 50 коп., № 206877 від 17.03.2017 на суму 476 грн. 44 коп., № 207759 від 17.03.2017 на суму 688 грн. 10 коп., № 207726 від 17.03.2017 на суму 419 грн. 50 коп., № 208171 від 17.03.2017 на суму 281 грн. 47 коп., № 207253 від 17.03.2017 на суму 146 грн. 89 коп., № 206961 від 17.03.2017 на суму 1384 грн. 06 коп., № 207059 від 17.03.2017 на суму 1023 грн. 11 коп., № 207738 від 17.03.2017 на суму 121 грн. 44 коп., № 208194 від 17.03.2017 на суму 775 грн. 54 коп., № 207127 від 17.03.2017 на суму 774 грн. 27 коп., № 207255 від 17.03.2017 на суму 525 грн. 79 коп., № 206728 від 17.03.2017 на суму 875 грн. 91 коп., № 206729 від 17.03.2017 на суму 122 грн. 28 коп., № 206962 від 17.03.2017 на суму 923 грн. 86 коп., № 206699 від 17.03.2017 на суму 979 грн. 75 коп., № 206731 від 17.03.2017 на суму 120 грн. 60 коп., № 207555 від 17.032017 на суму 881 грн. 67 коп., № 206857 від 17.03.2017 на суму 977 грн. 23 коп., № 207626 від 17.03.2017 на суму 1032 грн. 12 коп., № 207387 від 17.03.2017 на суму 533 грн. 83 коп., № 207614 від 17.03.2017 на суму 268 грн. 85 коп., № 207741 від 17.03.2017 на суму 338 грн. 46 коп., № 207689 від 17.032017 на суму 366 грн. 08 коп., № 207060 від 17.03.2017 на суму 411 грн. 75 коп., № 207727 від 17.03.2017 на суму 215 грн. 33 коп., № 208195 від 17.03.2017 на суму 278 грн. 63 коп., № 208366 від 17.03.2017 на суму 784 грн. 92 коп., № 207420 від 17.03.2017 на суму 1324 грн. 32 коп., № 207583 від 17.03.2017 на суму 210 грн. 95 коп., № 207623 від 17.03.2017 на суму 142 грн. 55 коп., № 207311 від 17.03.2017 на суму 746 грн. 62 коп., № 208450 від 17.03.2017 на суму 929 від 54 коп., 3 207557 від 17.032017 на суму 675 грн. 22 коп., № 206789 від 17.03.2017 на суму 1619 грн. 57 коп., № 207419 від 17.03.2017 на суму 1488 грн. 39 коп., № 206844 від 17.03.2017 на суму 1423 грн. 36 коп., № 206490 від 17.03.2017 на суму 1082 грн. 84 коп., № 206542 від 17.03.2017 на суму 286 грн. 07 коп., № 208244 від 17.03.2017 на суму 218 грн. 28 коп., № 206853 від 17.03.2017 на суму 149 грн. 62 коп., № 206843 від 17.03.2017 на суму 1007 грн. 15 коп., № 207254 від 17.03.2017 на суму 125 грн. 04 коп., № 206636 від 17.03.2017 на суму 499 грн. 28 коп., № 206475 від 17.032017 на суму 373 грн. 90 коп., № 206854 від 17.03.2017 на суму 279 грн. 55 коп., № 207554 від 17.03.2017 на суму 1239 грн. 33 коп., № 207692 від 17.03.2017 на суму 590 грн. 17 коп., № 207309 від 17.03.2017 на суму 1386 грн. 17 коп., № 208228 від 17.03.2017 на суму 278 грн. 63 коп., № 206784 від 17.03.2017 на суму 238 грн. 33 коп., № 206473 від 17.03.2017 на суму 305 грн. 84 коп., № 207585 від 17.03.2017 на суму 122 грн. 78 коп., № 207761 від 17.03.2017 на суму 168 грн. 10 коп., № 207742 від 17.03.2017 на суму 2219 грн. 32 коп., № 207126 від 17.03.2017 на суму 619 грн. 92 коп., № 207256 від 17.03.2017 на суму 125 грн. 18 коп., № 208197 від 17.03.2017 на суму 775 грн. 54 коп., № 206790 від 17.03.2017 на суму 3019 грн. 93 коп., № 206845 від 17.03.2017 на суму 505 грн. 45 коп.,

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.1 Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 строк оплати товару, сума кожної поставки вказуються у накладних.

Судом встановлено, що у вказаних видаткових накладних за спірний період Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було вказано строк здійсненні відповідачем оплати поставленого товару, а саме - 21 день або 28 днів з моменту одержання товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був здійснювати оплату товару, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за накладними за період з 28.02.2017 по 17.03.2017, протягом 21-го або протягом 28-ми днів з дати поставки (дати оформлення товарно-транспортних накладних).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») зазначив, що між ним та продавцем за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») було укладено Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, на підставі яких позивачу було передане право вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») щодо оплати товару на загальну суму 1131505 грн. 75 коп., поставленого за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014.

Позивач зазначив, що станом на дату його звернення з даним позовом до суду (23.05.2017) розмір невиконаних відповідачем зобов'язань з оплати товару за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 становить 1131505 грн. 75 коп., у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») на свою користь (як нового кредитора) заборгованість у розмірі 1131505 грн. 75 коп.

Водночас, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначив, що 19.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір поставки № 2, відповідно до якого розмір зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за вказаним договором становив 1883573 грн. 86 коп.

14.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (боржник) було укладено Договір відступлення права вимоги № 2/17, відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору належне йому право вимоги до боржника на суму 983573 грн. 86 коп.

При цьому, відповідач зазначив, що 05.04.2017 та 11.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 н загальну суму 983573 грн. 86 коп.

Крім того, 02.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір постачання № 4/17, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» здійснювало поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко». Станом на 14.04.2017 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 становила 7654172 грн. 37 коп.

При цьому, 27.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (поручитель) було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») своїх зобов'язань за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 у сумі 120000 грн. 00 коп.

Відповідач вказав на те, що 18.04.2017 він отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» вимогу про сплату коштів у сумі 120000 грн. 00 коп. за Договором поруки від 27.03.2017, та 21.04.2017 сплатив грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.», у зв'язку з чим до відповідача (як поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою) перейшли усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

Відповідач зазначив, що 21.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 120000 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідач вказав на те, що його зобов'язання з оплати товару, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 припинились на суму 1103573 грн. 86 коп. (у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог).

При цьому, відповідач зазначив, що залишок заборгованості у розмірі 27931 грн. 89 коп. було сплачено відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 26.04.2017.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, так як його зобов'язанні за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 (з оплати товару, поставленого за спірними накладними) припинились.

14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1103573 грн. 86 коп. (зважаючи на те, що 26.04.2017 відповідач сплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» грошові кошти у розмірі 27931 грн. 89 коп.).

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, з огляду на що справа розглядається з новою ціною позову у сумі 1103573 грн. 86 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 третя особа 1 у період з 28.02.2017 по 17.03.2017 поставила відповідачу товар на загальну суму 1134108 грн. 43 коп., що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними за вказаний період, копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому, відповідачем не заперечувався факт отримання від третьої особи 1 товару за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на загальну суму 1134108 грн. 43 коп.

Як встановлено судом, відповідач повинен був здійснювати оплату товару, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за накладними за період з 28.02.2017 по 17.03.2017, протягом 21-го або протягом 28-ми днів з дати поставки (дати оформлення товарно-транспортних накладних).

Судом встановлено, що 10.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (клієнт) укладено Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2, відповідно до умов якого фактор зобов'язується передати грошові кошти у сумі 788977 грн. 86 коп. (кошти) у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» у розмірі 788977 грн. 86 коп.

Згідно з п. 2.1 Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між клієнтом і фактором визначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Винагорода фактора дорівнює 5% від суми відступленої грошової вимоги, визначеної у п. 1.1 договору. Фактор сплачує клієнту у строк до 01.07.2017 шляхом перерахування на його банківський рахунок грошові кошти у розмірі 749528 грн. 96 коп.

Згідно з п. 6.1 Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін (у разі наявності).

Відповідно до п. 6.2 Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 строк дії договору складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п. 6.1 договору, та закінчується 10.03.2018.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 (Перелік вимог) сторони погодили, що до фактора переходить право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (боржника) у сумі 788977 грн. 86 коп.

Судом встановлено, що 10.03.2017 між сторонами складено Акт до Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017, яким сторони засвідчили, що фактору перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» щодо сплати заборгованості у розмірі 788977 грн. 86 коп., яка виникла з Договору поставки товару № 353 від 18.11.2017, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»; клієнт передав, а фактор прийняв у повному обсязі документацію до договору та оригінали товарно-транспортних накладних згідно з реєстром станом на 10.03.2017.

Судом встановлено, що 30.06.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017, якою сторони погодили, що строк сплати фактором грошових коштів за відступлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» права вимоги продовжено до 01.10.2017.

Крім того, судом встановлено, що 23.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (клієнт) укладено Договір надання послуги факторингу № Ф230317, відповідно до умов якого фактор зобов'язується передати грошові кошти у сумі 342527 грн. 89 коп. (кошти) у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» у розмірі 342527 грн. 89 коп.

Згідно з п. 2.1 Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між клієнтом і фактором визначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Винагорода фактора дорівнює 5% від суми відступленої грошової вимоги, визначеної у п. 1.1 договору. Фактор сплачує клієнту у строк до 01.07.2017 шляхом перерахування на його банківський рахунок грошові кошти у розмірі 325401 грн. 50 коп.

Згідно з п. 6.1 Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін (у разі наявності).

Відповідно до п. 6.2 Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 строк дії договору складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п. 6.1 договору, та закінчується 23.03.2018.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 (Перелік вимог) сторони погодили, що до фактора переходить право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (боржника) у сумі 342527 грн. 89 коп.

Судом встановлено, що 23.03.2017 між сторонами складено Акт до Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, яким сторони засвідчили, що фактору перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» щодо сплати заборгованості у розмірі 342527 грн. 89 коп., яка виникла з Договору поставки товару № 353 від 18.11.2017, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»; клієнт передав, а фактор прийняв у повному обсязі документацію до договору та оригінали товарно-транспортних накладних згідно з реєстром станом на 23.03.2017.

Судом встановлено, що 30.06.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, якою сторони погодили, що строк сплати фактором грошових коштів за відступлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» права вимоги продовжено до 01.10.2017.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, суд дійшов висновку, що вказані договору за своєю правовою природою є договорами факторингу.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом ФК № 568 від 07.05.2015, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (копія свідоцтва долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно з ч. 1 ст. 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З огляду на викладене, беручи до уваги дату укладення між сторонами Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 - 10.03.2017, суд дійшов висновку, що 10.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 788977 грн. 86 коп.

Так само, беручи до уваги дату укладення між сторонами Договору надання послуги факторингу № Ф230317 - 23.03.2017, суд дійшов висновку, що 23.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 342527 грн. 89 коп.

Отже, на підставі укладених між позивачем та третьою особою 1 вказаних договорів факторингу позивач на момент укладення договорів факторингу набув права вимоги до відповідача щодо оплати відповідачем товару, поставленого за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, на загальну суму 1131505 грн. 75 коп.

При цьому, Договір поставки товару № 353 від 18.11.2014 не містить положень, які б встановлювали обмеження щодо відступлення прав вимоги (щодо заміни кредитора) за вказаним договором.

Судом встановлено, що 28.04.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 10/03 від 28.04.2017), в якому повідомив, що 10.03.2017 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017, на підставі якого позивач набув прав вимоги до відповідача за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 788977 грн. 86 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (копії долучена позивачем до позовної заяви).

При цьому, у вказаному повідомленні позивач просив відповідача сплатити заборгованість у розмірі 788977 грн. 86 коп. за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на користь позивача у триденний строк з дати отримання даного повідомлення

Судом встановлено, що вказане повідомлення про відступлення прав вимоги було отримане відповідачем 03.05.2017, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень за ідентифікатором пошуку 440 (номер цінного листа), яка долучена позивачем до матеріалів справи 11.07.2017.

Крім того, судом встановлено, що 03.05.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 23/03 від 03.05.2017), в якому повідомив, що 23.03.2017 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017, на підставі якого позивач набув прав вимоги до відповідача за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 324527 грн. 89 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (копії долучена позивачем до позовної заяви).

При цьому, у вказаному повідомленні позивач просив відповідача сплатити заборгованість у розмірі 324527 грн. 89 коп. за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на користь позивача у триденний строк з дати отримання даного повідомлення

Судом встановлено, що вказане повідомлення про відступлення прав вимоги було отримане відповідачем 11.05.2017, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень за ідентифікатором пошуку 264 (номер цінного листа), яка долучена позивачем до матеріалів справи 11.07.2017.

З долученого позивачем до позовної заяви реєстру накладних за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 (за якими позивачу було відступлено право вимоги третьої особи 1 до відповідача, та реквізити яких вказані судом вище) вбачається, що за отриманий за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» товар на загальну суму 1134108 грн. 43 коп., відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 2602 грн. 68 коп., у зв'язку з чим вартість неоплаченого товару становить 1131505 грн. 75 коп.

При цьому, суд неодноразово ухвалами зобов'язував як відповідача, так і третю особу надати суду докази здійснення відповідачем часткових оплат за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 за накладними за спірний період.

Однак, сторонами не було виконано вимог ухвал суду.

Водночас, відповідачем у судових засіданнях, відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях не заперечувався факт, що ним було неоплачено товар, поставлений третьою особою 1 за період з 28.02.2017 по 17.03.2017 за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 1131505 грн. 75 коп.

Водночас, відповідач зазначив, що його зобов'язання з оплати товару на вказану суму припинились.

При цьому, у судовому засіданні 14.07.2017 представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судової експертизи, відповідно до якого просив суд призначити у справі № 910/8252/17 судову експертизу; на вирішення експертів поставити питання: - чи відповідає час виготовлення Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 даті, яка вказана на ньому?; - яка давність нанесення тексту, печаток та підписів на Договорі надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017; - чи відповідає час виготовлення Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 даті, яка вказана на ньому?; - яка давність нанесення тексту, печаток та підписів на Договорі надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017.

Обгрунтовуючи вказане клопотання, відповідач зазначив, що вказані договори факторингу є фіктивними та не спрямовані на реальне настання передбачених ними прав та обов'язків. Зокрема, відповідач зазначив, що вказаними договорами факторингу визначено, що фактор сплачує клієнту грошові кошти у розмірі 325401 грн. 50 коп. та грошові кошти у розмірі 749528 грн. 96 коп. у строк до 01.07.2017, однак, вказані кошти сплачено не було.

При цьому, відповідач зазначив, що у нього є підстави вважати, що дата виготовлення вказаних договорів факторингу не відповідає датам, вказаним на них, а в дійсності вони були виготовлені після отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог від відповідача.

Крім того, 10.08.2017 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких відповідач, зокрема, зазначив, що умовами договорів факторингу передбачено плату, яку сплачує клієнт за послуги (фінансування), які надаються фактором (позивачем), однак, станом на дату судового засідання в матеріалах справи відсутні як докази сплати клієнтом (третьою особою 1) винагороди за вказаними договорам, так і докази здійснення позивачем фінансування клієнта, що на думку відповідача, свідчить про те, що сторони не мали на меті настання реальних наслідків та досягнення цілей факторингу, тобто вказані договори факторингу є недійсними (фіктивними).

Однак, суд вважає твердження відповідача щодо фіктивності Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 необгрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законом.

У постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16 викладено правову позицію, відповідно до якої для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п'ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11, фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено суду належними та допустимим доказами, що Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 містять ознаки, що характерні для фіктивних правочинів, а саме: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Зокрема, відповідачем не доведено, що як позивач, так і третя особа 1, вчиняючи вказані договори факторингу, заздалегідь мали намір, умисел їх не виконувати, тобто мали інші цілі, ніж передбачені оспорюваними договорами, та відповідно воля сторін була іншою, ніж об'єктивне волевиявлення.

Так, як встановлено судом, сторонами договорів факторингу були укладені додаткові угоди до них, складені акти приймання-передачі документів, позивачем (на виконання умов договорів факторингу) були направлені вимоги відповідачу про сплату заборгованості за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, що Договір надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та Договір надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 є фіктивними, оскільки відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності ознак фіктивності вказаних правочинів.

При цьому, суд зазначає, що невиконання сторонами умов договору не свідчить про його фіктивність.

Водночас, як встановлено судом, сторонами договорів факторингу було укладено додаткові угоди до вказаних договорів, якими сторони збільшили строк для сплати третьою особою 1 винагороди фактору за фінансування під відступлення права вимоги.

З огляду на викладене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Як встановлено судом, 08.06.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що 19.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір поставки № 2, відповідно до якого розмір зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за вказаним договором становив 1883573 грн. 86 коп.

Відповідач зазначив, що 14.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (боржник) було укладено Договір відступлення права вимоги № 2/17, відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору належне йому право вимоги до боржника на суму 983573 грн. 86 коп.

При цьому, відповідач зазначив, що 05.04.2017 та 11.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на загальну суму 983573 грн. 86 коп., у зв'язку з чим його зобов'язання з оплати товару на суму 983573 грн. 86 коп. припинились на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України.

Так, судом встановлено, що 19.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (покупець) укладено Договір поставки товару № 2, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати належний йому товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 конкретний асортимент товару, його кількість та вартість вказуються у видаткових накладних на товар, які після оформлення є підставою для проведення оплати за товар.

Згідно з п. 1.4 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 асортимент товару, його кількість та вартість (ціна) вважаються погодженими у випадку прийняття покупцем товару по видатковій накладній представником покупця.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 ціна за одиницю та загальну вартість товару вказуються у видатковій накладній на товар.

Відповідно до п. 2.2 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 покупець проводить оплату товару у розмірі 100% від ціни кожної партії товару впродовж 60 днів з моменту отримання товару, який фіксується у видатковій накладній.

Відповідно до п. 9.1 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

З аналізу Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість) кожного окремого зобов'язання з поставки товару повинно здійснюватись шляхом підписання між сторонами відповідних видаткових накладних.

Судом встановлено, що за період з 03.01.2017 по 09.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» товар за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 на загальну суму 984010 грн. 63 коп., що підтверджується видатковою накладною № 8 від 03.01.2017 на суму 585 грн. 00 коп., видатковою накладною № 9 від 03.01.2017 на суму 160511 грн. 93 коп., видатковою накладною № 10 від 03.01.2017 на суму 1170 грн. 00 коп., видатковою накладною № 11 від 03.01.2017 на суму 108818 грн. 95 коп., видатковою накладною № 12 від 03.01.2017 на суму 2925 грн. 00 коп., видатковою накладною № 48 від 12.01.2017 на суму 71716 грн. 96 коп., видатковою накладною № 50 від 12.01.2017 на суму 56817 грн. 43 коп., видатковою накладною № 64 від 19.01.2017 на суму 62339 грн. 54 коп., видатковою накладною № 65 від 19.01.2017 на суму 73938 грн. 50 коп., видатковою накладною № 66 від 19.01.2017 на суму 54502 грн. 06 коп., видатковою накладною № 67 від 19.01.2017 на суму 1755 грн. 00 коп., № 68 від 19.01.2017 на суму 1170 грн. 00 коп., № 85 від 26.01.2017 на суму 131696 грн. 08 коп., № 86 від 26.01.2017 на суму 50875 грн. 56 коп., видатковою накладною № 87 від 26.01.2017 на суму 585 грн. 00 коп., № 109 від 02.02.2017 на суму 54986 грн. 93 коп., № 110 від 02.02.2017 на суму 585 грн. 00 коп., № 112 від 02.02.2017 на суму 29780 грн. 24 коп., № 113 від 02.02.2017 на суму 30097 грн. 07 коп., № 132 від 09.02.2017 на суму 37313 грн. 31 коп., видатковою накладною № 133 від 09.02.2017 на суму 51841 грн. 07 коп., копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017 (видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками та штампами Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»; у всіх видаткових накладних міститься посилання на реквізити Договору купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015).

Відповідно до п. 2.2 Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 покупець проводить оплату товару у розмірі 100% від ціни кожної партії товару впродовж 60 днів з моменту отримання товару, який фіксується у видатковій накладній.

У письмових поясненнях, поданих до суду 31.07.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» зазначив, що станом на 14.03.2017 вартість неоплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» товару, поставленого за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015 (за вказаними накладними) становив 983573 грн. 86 коп.

Вказаний розмір у сумі 983573 грн. 86 коп. за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015 не заперечувався Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» у судових засіданнях та у письмових поясненнях, поданих до суду протягом розгляду справи.

Судом встановлено, що 14.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (боржник) укладено Договір № 2/17 відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 до боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору, на суму 983573 грн. 86 коп.

Оригінал Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 було оглянуто судом у судовому засіданні 11.08.2017, про що зазначено у протоколі судового засідання від 11.08.2017.

Відповідно до Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань зі сплати суми основного боргу (без штрафних санкцій) за основним договором (Договору купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 новий кредитор зобов'язується перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок первісного кредитора грошову суму у розмірі 983573 грн. 86 коп. у строк не пізніше 01.05.2017.

Згідно з п. 2.2 Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 договір не передбачає надання плати за відступлення первісним кредитором права вимоги новому кредитору.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до виконання ними своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно з п. 6.2 Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 підписанням цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надає згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» на передачу своїх прав та обов'язків за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015.

Згідно з п. 6.3 Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 підписанням цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» вважається таким, що повідомлене в порядку ст. 516 Цивільного кодексу України про заміну кредитора у зобов'язанні та не потребує будь-яких додаткових погоджень чи повідомлень.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що 14.03.2017 у зв'язку із укладенням Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017, відбулась заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») у зобов'язанні зі сплати боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») вартості товару, поставленого йому за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015 на суму 983573 грн. 86 коп., тобто з 14.03.2017 відповідач набув права вимоги до третьої особи щодо сплати грошових коштів у розмірі 983573 грн. 86 коп. (вартість товару за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015).

Водночас, 14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа 1 зазначила, що Договір № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» не підписувався (не укладався).

Крім того, 14.07.2017 та 31.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшли клопотання про призначення у справі судової технічної та почеркознавчої експертизи, в яких третя особа просила суд призначити у справі № 910/8252/17 судову експертизу, на вирішення експертів поставити питання: - чи виконано підпис від імені керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Музики О.Г. у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 тією особо, від імені якої він зазначений - Музикою О.Г., чи іншою особо; - чи нанесено відтиск печатки у Договорі № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 оригінальною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко».

Суд зазначає, що з огляду на правову природу договору відступлення прав вимоги, до предмета дослідження у даній справі не входить встановлення факту, чи був вказаний договір відступлення права вимоги підписаний керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» та чи міститься на ньому відтиск печатки вказаної юридичної особи, так як за договором відступлення прав вимоги відбувається перехід прав від первісного кредитора до нового кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов'язання, тобто договір є двостороннім, передбачає права та обов'язки саме для первісного та нового кредитора, та, за загальним правилом, згода боржника на заміну кредитора у зобов'язанні не потрібна.

Так відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом.

Суд зазначає, що умовами Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015 не встановлено, що заміна кредитора повинна здійснюватися за погодженням з боржником.

Таким чином, суд дійшов висновку, що навіть у випадку непідписання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (непідписання директором третьої особи 1 договору та не скріплення печаткою) Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017, дана обставина жодним чином не впливає на обов'язок третьої особи здійснити оплату вартості поставленого за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015 товару, так як договір про заміну кредитора у зобов'язанні може бути укладений лише між первісним та новим кредитором без участі боржника, згода якого, враховуючи умови Договору поставки товару № 2 від 19.01.2015, не вимагається.

За таких обставин, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Судом встановлено, що 05.04.2017 відповідач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 32/2017 від 05.04.2017), що підтверджується фіскальним чеком від 05.04.2017, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.04.2017 та описом вкладення у цінний лист від 05.04.2017, копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017.

У вказаній заяві відповідач зазначив, що станом на 04.04.2017 заборгованість відповідача за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», становить 692121 грн. 94 коп. Водночас, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 становить 1883573 грн. 86 коп.

При цьому, відповідач зазначив, що на підставі Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017, він отримав право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на суму 983573 грн. 86 коп. за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідачем було заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 692121 грн. 94 коп., у зв'язку з чим відповідач просив вважати виконаними свої зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 692121 грн. 94 коп., та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» перед відповідачем за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 на суму 692121 грн. 94 коп.

Судом встановлено, що вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 32/2017 від 05.04.2017) на суму 692121 грн. 94 коп. була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 13.04.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 508.

Крім того, судом встановлено, що 11.04.2017 відповідач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 36/2017 від 11.04.2017), що підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2017, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.04.2017 та описом вкладення у цінний лист від 11.04.2017, копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017.

У вказаній заяві відповідач зазначив, що станом на 11.04.2017 заборгованість відповідача за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», становить 363736 грн. 45 коп. Водночас, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична компанія» за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 становить 1883573 грн. 86 коп.

При цьому, відповідач зазначив, що на підставі Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017, він отримав право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на суму 983573 грн. 86 коп. за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідачем було заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 291451 грн. 92 коп., у зв'язку з чим відповідач просив вважати виконаними свої зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 291451 грн. 92 коп., та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» перед відповідачем за Договором купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015 на суму 291451 грн. 92 коп.

Судом встановлено, що вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 36/2017 від 11.04.2017) на суму 291451 грн. 92 коп. була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 19.04.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 790.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що третьою особою 1 не надано суду доказів, що у вказані дати нею була отримана на будь-яка інша поштова кореспонденція від відповідача, суд дійшов висновку, що 13.04.2017 третьою особою 1 була отримана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 32/2017 від 05.04.2017) на суму 692121 грн. 94 коп. та 19.04.2017 третьою особою 1 була отримана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 36/2017 від 11.04.2017) на суму 291451 грн. 92 коп.

Згідно із ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Частина 2 коментованої статті зазначає, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Господарського кодексу щодо припинення зарахуванням господарських зобов'язань (ч. 3 ст. 203 ГКУ).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Положеннями ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно із ч. 3 вказаної статті одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов'язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Суд зазначає, що підстави припинення зобов'язання визначені у ст. 598-609 Цивільного кодексу України, та зарахування зустрічних однорідних вимог є одним із способів виконання зобов'язання та підставою припинення зобов'язання. При цьому, зарахування зустрічних однорідних вимог за своєю правовою природою є одностороннім правочином, який виражає волевиявлення сторони зобов'язання на припинення зобов'язання.

При цьому, суд перевіряє лише правомірність здійснення такого зарахування зустрічних однорідних вимог, тобто встановлює наявність дійсного зобов'язання та існування всіх умов, за наявності яких вимоги підлягають зарахуванню у порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, а саме вимоги повинні бути: 1) зустрічними; 2) однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Водночас, відповідно ч. 1 ст. 603 Цивільного кодексу України у разі заміни кредитора у боржник має право пред'явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора.

Згідно з ч. 2 ст. 603 Цивільного кодексу України у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред'явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Як встановлено судом, 10.03.2017 на підставі Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 відбулась заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») у зобов'язанні з оплати відповідачем (боржником) вартості товару, поставленого йому за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, та з 10.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 788977 грн. 86 коп.

Так само, як встановлено судом, 23.03.2017 на підставі Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 відбулась заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») у зобов'язанні з оплати відповідачем (боржником) вартості товару, поставленого йому за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, та з 23.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 342527 грн. 89 коп.

Отже, на підставі укладених між позивачем та третьою особою 1 договорів факторингу (Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 та Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017) позивач набув права вимоги до відповідача щодо оплати відповідачем товару, поставленого за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, на загальну суму 1131505 грн. 75 коп.

Як встановлено судом, 28.04.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 10/03 від 28.04.2017) за Договором надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 на суму 788977 грн. 86 коп. та вказане повідомлення про відступлення права вимоги (по суті, повідомлення про заміну кредитора) було отримане третьою особою 1 03.05.2017.

Крім того, як встановлено судом, 03.05.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 23/03 від 03.05.2017) за Договором надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 на суму 324527 грн. 89 коп. та вказане повідомлення було отримане третьою особою 1 11.05.2017.

Водночас, як встановлено судом, до дати одержання відповідачем надісланих на його адресу позивачем повідомлень про заміну кредитора за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 (до 03.05.2017 та до 11.05.2017), 05.04.2017 відповідач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 32/2017 від 05.04.2017) за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 692121 грн. 94 коп., яка була одержана третьою особою 1 13.04.2017.

Крім того, як встановлено судом, 11.04.2017 відповідач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 36/2017 від 11.04.2017) за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 291451 грн. 92 коп., яка була одержана третьою особою 1 19.04.2017.

При цьому, судом встановлено, що (на момент одержання відповідачем від позивача вказаних повідомлень про заміну кредитора у зобов'язанні (за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014)), належне відповідачу право вимоги до третьої особи 1 за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015 (на підставі Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017) на суму 983573 грн. 86 коп. виникло на підставі, що існувала на момент одержання від позивача (нового кредитора) письмових повідомлень про заміну кредитора, та строк належного відповідачу права вимоги настав до одержання від позивача письмових повідомлень про заміну кредитора у зобов'язанні (враховуючи встановлені у Договорі поставки товару № 2 від 19.01.2015 строки оплати товару та дати поставок за спірними видатковими накладними).

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 601 та ст. 603 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» з оплати товару, поставленого йому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на підставі Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014, та право вимоги оплати якого було передане позивачу (Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») за Договором надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та за Договором надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 припинились на суму 983573 грн. 86 коп., у зв'язку із здійсненням зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що 02.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» було укладено Договір постачання № 4/17, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» здійснювало поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко». Станом на 14.04.2017 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 становила 7654172 грн. 37 коп.

При цьому, 27.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (поручитель) було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») своїх зобов'язань за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 у сумі 120000 грн. 00 коп.

Відповідач вказав на те, що 18.04.2017 він отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» вимогу про сплату коштів у сумі 120000 грн. 00 коп. за Договором поруки від 27.03.2017, та 21.04.2017 сплатив грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.», у зв'язку з чим до відповідача (як поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою) перейшли усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

Відповідач зазначив, що 21.04.2017 він направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог про зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 120000 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідач вказав на те, що його зобов'язання з оплати товару, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 припинились на суму 1103573 грн. 86 коп. (у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог).

Судом встановлено, що 02.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (покупець) було укладено Договір постачання № 4/17, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні засоби (товар) у кількості, асортименті і по цінах згідно з накладними, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 товар за даним договором постачається окремими партіями у відповідності з накладними на основі замовлень покупця. Постачальник формує партії товару виходячи із замовленої номенклатури, кількості, узгоджених цін та умов оплати. Замовлення покупець здійснює письмово та/або засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно з п. 3.4 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару в місці постачання у відповідності з п. 3.3 договору. Доказом передачі товару у власність покупця є оформлена належним чином видаткова накладна постачальника, підписана уповноваженими особами сторін, за необхідності засвідчена відбитками печаток/штампів сторін.

Згідно з п. 4.1 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 ціна договору відповідає загальній вартості товару, поставленого за цим договором на протязі його дії, та відповідає сукупній вартості партій товару згідно з видатковими накладними постачальника.

Відповідно до п. 4.3.1 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 оплата здійснюється шляхом відтермінування платежу на розрахунковий рахунок постачальника протягом 40 календарних днів з моменту отримання товару покупцем на підставі відвантажувальних документів.

Згідно з п. 5.1 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до завершення взаєморозрахунків між сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

З аналізу Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість) кожного окремого зобов'язання з поставки товару повинно здійснюватись шляхом підписання між сторонами відповідних видаткових накладних.

Судом встановлено, що за період з 03.01.2017 по 28.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» товар за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 відповідно до наступних видаткових накладних, в яких вказаний строк оплати товару (відповідно до п. 4.3.1 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017), а саме: відповідно до видаткових накладних № МТК000136 від 03.01.2017 на суму 8761 грн. 16 коп. (строк оплати - 12.02.2017), № МТК000156 від 03.01.2017 на суму 348391 грн. 33 коп. (строк оплати - 12.02.2017), № МТК 000157 від 03.01.2017 на суму 9706 грн. 54 коп. (строк оплати - 12.02.2017), № МТК000532 від 03.01.2017 на суму 170402 грн. 66 коп. (строк оплати - 12.02.2017), № МТК000551 від 03.01.2017 н суму 4835 грн. 59 коп. (строк оплати - 12.02.2017), № МТК003974 від 04.01.2017 на суму 4061 грн. 93 коп. (строк оплати - 13.02.2017), № МТК003983 від 04.012017 на суму 38720 грн. 09 коп. (строк оплати - 13.02.2017), № МТК004003 від 04.01.2017 на суму 719303 грн. 78 коп., (строк оплати - 13.02.2017), № МТК 004023 від 04.01.2017 на суму 548 грн. 91 коп. (строк оплати - 13.02.2017), № МТК006262 від 05.01.2017 на суму 105360 грн. 55 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК006271 від 05.01.2017 на суму 10728 грн. 08 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК006821 від 05.01.2017 на суму 194347 грн. 40 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК006823 від 05.01.2017 на суму 22257 грн. 65 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК006994 від 05.01.2017 на суму 483354 грн. 37 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК007000 від 05.01.2017 на суму 31499 грн. 23 коп. (строк оплати - 14.02.2017), № МТК012534 від 11.01.207 на суму 63535 грн. 83 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК013375 від 11.01.2017 н суму 14673 грн. 96 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК013378 від 11.01.2017 на суму 205472 грн. 57 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК013379 від 11.01.2017 на суму 689 грн. 70 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК013380 від 11.01.2017 на суму 11470 грн. 40 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК013381 від 11.01.2017 на суму 2030 грн. 97 коп. (строк оплати - 20.02.2017), № МТК017411 від 13.01.2017 на суму 31635 грн. 36 коп. (строк оплати - 22.02.2017), № МТК017412 від 13.012017 на суму 76708 грн. 47 коп. (строк оплати - 22.02.2017), № МТК018122 від 13.01.2017 на суму 15861 грн. 68 коп. (строк оплати - 22.02.2017), № МТК 018335 від 16.012017 на суму 1912 грн. 32 коп. (строк оплати - 25.02.2017), № МТК018336 від 16.01.2017 на суму 411318 грн. 83 коп. (строк оплати - 25.02.2017), № МТК018337 від 16.01.2017 на суму 30506 грн. 40 коп. (строк оплати - 25.02.2017), № МТК018338 від 16.01.2017 на суму 2927 грн. 52 коп. (строк оплати - 25.02.2017), № МТК021858 від 17.01.2017 на суму 9151 грн. 92 коп. (строк оплати - 26.02.2017), № МТК021862 від 17.012017 на суму 169917 грн. 75 коп. (строк оплати - 26.02.2017), № МТК022334 від 17.01.2017 на суму 130793 грн. 76 коп. (строк оплати - 26.02.2017), № МТК023850 від 18.01.2017 на суму 111829 грн. 12 коп. (строк оплати - 27.02.2017), № МТК024854 від 18.01.2017 на суму 6800 грн. 92 коп. (строк оплати - 27.02.2017), № МТК028952 від 20.01.2017 на суму 140866 грн. 85 коп. (строк оплати - 01.03.2017), № МТК032052 від 23.01.2017 на суму 235944 грн. 20 коп. (строк оплати - 04.03.2017), № МТК033623 від 24.01.2017 на суму 84384 грн. 99 коп. (строк оплати - 05.03.2017), № МТК035095 від 24.01.2017 на суму 1475 грн. 96 коп. (строк оплати - 05.03.2017), № МТК035109 від 24.01.2017 на суму 229 грн. 24 коп. (строк оплати - 05.03.2017), № МТК036815 від 25.01.2017 на суму 304451 грн. 70 коп. (строк оплати - 06.03.2017), № МТК036957 від 25.01.2017 на суму 266622 грн. 60 коп. (строк оплати - 06.03.2017), № МТК036989 від 25.01.2017 на суму 1118 грн. 15 коп. (строк оплати - 06.03.2017), № МТК039127 від 26.01.2017 на суму 12202 грн. 56 коп. (строк оплати - 07.03.2017), № МТК039128 від 26.01.2017 на суму 248998 грн. 74 коп. (строк оплати - 07.03.2017), № МТК044296 від 30.01.2017 на суму 14912 грн. 06 коп. (строк оплати - 11.03.2017), № МТК044299 від 30.01.2017 на суму 419274 грн. 98 коп. (строк оплати - 11.03.2017), № МТК044367 від 30.01.2017 на суму 325161 грн. 19 коп. (строк оплати - 11.03.2017), № МТК044654 від 31.01.2017 на суму 6616 грн. 88 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК044957 від 31.01.2017 на суму 6101 грн. 28 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК044958 від 31.01.2017 на суму 210770 грн. 76 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК046359 від 31.01.2017 на суму 2927 грн. 52 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК046362 від 31.01.2017 на суму 676717 грн. 01 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК046363 від 31.012017 на суму 28920 грн. 96 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК046364 від 31.01.2017 на суму 6092 грн. 90 коп. (строк оплати - 12.03.2017), № МТК060135 від 08.02.2017 на суму 252094 грн. 85 коп. (строк оплати - 20.03.2017), № МТК060137 від 08.02.2017 на суму 3214 грн. 28 коп. (строк оплати - 20.03.2017), № МТК074423 від 17.022017 на суму 61118 грн. 40 коп. (строк оплати - 29.03.2017), № МТК074633 від 17.02.2017 на суму 2747991 грн. 12 коп. (строк оплати - 29.03.2017), № МТК078170 від 21.02.2017 на суму 69390 грн. 61 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК078172 від 21.02.2017 на суму 39493 грн. 44 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК078177 від 21.02.2017 на суму 15938 грн. 72 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК078544 від 21.02.2017 на суму 19746 грн. 72 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК078546 від 21.02.2017 на суму 63569 грн. 43 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК078617 від 21.02.2017 на суму 39367 грн. 44 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК079597 від 21.02.2017 на суму 1732 грн. 80 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК079601 від 21.02.2017 на суму 10914 грн. 00 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК079602 від 21.02.2017 на суму 3214 грн. 28 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК079603 від 21.02.2017 на суму 51226 грн. 56 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК079604 від 21.02.2017 на суму 234409 грн. 05 коп. (строк оплати - 02.04.2017), № МТК090415 від 01.03.2017 на суму 2257 грн. 92 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК090416 від 01.03.2017 на суму 3214 грн. 28 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК090453 від 01.03.2017 на суму 13157 грн. 79 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091159 від 28.02.2017 на суму 451 грн. 58 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091160 від 28.02.2017 на суму107250 грн. 74 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091645 від 28.02.2017 на суму 19635 грн. 84 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091662 від 28.02.2017 на суму 8704 грн. 66 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091663 від 28.02.2017 на суму 391997 грн. 24 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091665 від 28.02.2017 на суму 3214 грн. 28 коп. (строк оплати - 09.04.2017), № МТК091730 від 28.02.2017 на суму 1177 грн. 43 коп. (строк оплати - 09.04.2017); копії вказаних видаткових накладних долучено відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017 (накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками і штампами Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»).

Судом встановлено, що відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 по 12.04.2017, складеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.», заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 станом на 12.04.2017 становила 7654172 грн. 37 коп. (акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.»; копія долучена третьою особою 3 до матеріалів справи у судовому засіданні 14.07.2017).

Судом встановлено, що 27.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» (кредитор) укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (боржник) своїх зобов'язань за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 (основний договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки від 27.03.2017 поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань по оплаті поставленого товару за основним договором в сумі 120000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки від 27.03.2017 поручитель зобов'язується виконати за боржника зобов'язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та в строки, визначені в основному договорі.

Відповідно до п. 3.4 Договору поруки від 27.03.2017 до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі і ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене, беручи до уваги п. 2.1 Договору поруки від 27.03.2017, суд дійшов висновку, що відповідач (поручитель за вказаним договором поруки) поручився перед кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.») за виконання третьою особою 1 (боржником за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017) своїх зобов'язань з оплати товару, поставленого за вказаним договором поставки в межах 120000 грн. 00 коп.

08.06.2017 до матеріалів справи відповідачем долучено копію вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» про сплату заборгованості (вих. № 02-272/11 від 18.04.2017), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» повідомило відповідача, що станом на 14.04.2017 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 становить 7654172 грн. 37 коп., у зв'язку з чим просило відповідача як поручителя за Договором поруки від 27.03.2017 сплатити грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп. (розмір відповідальності відповідача за Договором поруки від 27.03.2017).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» не було надано будь-яких заперечень під час розгляду даної справи щодо вказаних обставин (розміру заборгованості за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 у сумі 7654172 грн. 37 коп. станом на 14.04.2017).

Судом встановлено, що 21.04.2017 відповідач сплатив н користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2222 від 21.04.2017 на суму 120000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за лікарські засоби згідно з Договором поставки № 369/15 від 02.01.2015).

Судом встановлено, що 21.04.2017 відповідач направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» повідомлення про надходження вимоги кредитора та докази виконання вказаної вимоги (копію платіжного доручення № 2222 від 21.04.2017), що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 21.04.2017, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.04.2017 та фіскальним чеком від 21.04.2017, копії яких долучено відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» з листом вих № 45/2017 від 24.04.2017, в якому вказав на помилковість зазначеного ним призначенні платежу у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 та просив вважати правильним призначення платежу - оплата згідно з вимогою від 18.04.2017 та Договору поруки від 27.03.2017 (копія вказаного листа долучена Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» до матеріалів справи у судовому засіданні 14.07.2017).

Судом встановлено, що листом вих. № МТК/02-330/3 від 05.05.2017 третя особа 3 повідомила відповідача, що нею було прийнято уточнення (зміну) призначення платежу у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 на «оплата згідно з вимогою від 18.04.2017 та Договору поруки від 27.03.2017».

Водночас, 14.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа 1 зазначила, що при здійсненні оплати грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. відповідачем було вказано у призначенні платежу - оплата за лікарські засоби за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015, а не за Договором поруки від 27.03.2017.

У судовому засіданні 14.07.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що третя особа 1 неналежним чином виконала свої зобов'язання за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 в частині оплати товару, у зв'язку з чим станом на 14.04.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» виникла заборгованість у розмірі 7654172 грн. 37 коп. При цьому,виконання зобов'язань третьої особи 1 за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 було забезпечене порукою за Договором поруки від 27.03.2017, укладеним з відповідачем (на суму 120000 грн. 00 коп.). Третя особа 3 зазначила, що на виконання Договору поруки від 27.03.2017 відповідач сплатив третій особі 3 грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2222 від 21.04.2017. При цьому, листом від 24.04.2017 відповідач повідомив третю особу 3 про помилковість зазначення у призначенні платежу, що сплата грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. відбувається за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015, та просив вважати правильним призначенням платежу - оплата за Договором поруки від 27.03.2017, щодо чого не було висловлено заперечень з боку третьої особи 3.

За таких обставин, як зазначила третя особа 3, відповідач набув права вимоги до третьої особи 1 на суму 120000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 01.08.2017 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» подав додаткові письмові пояснення по справі щодо зазначення відповідачем у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 призначенні платежу - Договору поставки № 369/15 від 02.12.2015, в яких зазначив, що дійсно між сторонами було укладено вказаний договір, однак станом на 15.03.2017 заборгованість відповідача за вказаним договором була відсутня, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю з рахунку третьою особи 3, що підтверджує помилковість призначення платежу, вказаного відповідачем у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017.

04.09.2017 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 3 надійшли письмові пояснення по справі, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» зазначило, що за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015 воно поставило відповідачу товар на суму 3414772 грн. 55 коп., та відповідачем у повному обсязі було здійснено оплату поставленого товару, у зв'язку з чим станом на 21.04.2017 заборгованість відповідача з вказаним договором була відсутня, а тому призначення платежу у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 (оплата за Договором № 369/15 від 02.12.2015) було помилкове.

При цьому, третьою особою 3 було долучено до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунків, складеного з відповідачем, з якого вбачається, що станом на 20.04.2017 у відповідача була відсутня заборгованість за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015; копії банківських довідок про надходження коштів від відповідача за вказаним договором, та копії платіжних доручень.

Крім того, 15.08.2017 відповідачем долучено до матеріалів справи копії всіх товарно-транспортних накладних, відповідно до яких Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» було здійснено поставку відповідачу товару за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015 та копії всіх платіжних доручень, що підтверджують факт оплати відповідачем товару за вказаним договором.

Судом встановлено, що станом на дату здійснення відповідачем платежу за платіжним дорученням № 2222 від 21.04.2017 у сумі 120000 грн. 00 коп. у нього була відсутня заборгованість за Договором поставки № 369/15 від 02.12.2015, з огляду на що, враховуючи подані третьою особою 3 письмові пояснення (відсутність заперечень щодо зміни призначення платежу), суд вважає обґрунтованою та правомірною зміну призначення платежу, вказаного відповідачем у платіжному дорученні № 2222 від 21.04.2017 на суму 120000 грн. 00 коп. з «оплата за лікарські засоби згідно з Договором поставки № 369/15 від 02.01.2015» на «оплата згідно з вимогою від 18.04.2017 та Договору поруки від 27.03.2017», що враховуючи прийняття третьою особою 3 такої зміни призначення платежу як належне виконання зобов'язання за договором поруки, свідчить про виконання поручителем (відповідачем) зобов'язань боржника (третьої особи 1) за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 21.04.2017 відповідач як поручитель третьої особи 1 за Договором поруки від 27.03.2017, сплатив на користь кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.») заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» у розмірі 120000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2222 від 21.04.2017 (враховуючи зміну призначення платежу).

Відповідно до ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у зв'язку з виконанням відповідачем як поручителем за Договором поруки від 27.03.2017 обов'язку боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко») з оплати товару, поставленого кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.») за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 на суму 120000 грн. 00 коп., 21.04.2017 (дата сплати грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп.) до відповідача перейшло право вимоги до третьої особи 1 у розмірі 120000 грн. 00 коп.

При цьому, суд вважає необгрунтованими твердження третьої особи 1, що заміна кредитора не відбулась, оскільки відповідно до п. 8.2 Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 жодна із сторін не має права передавати свої права за договором третій особі без письмової згоди іншої сторони.

Суд зазначає, що вказана умова договору стосується випадків, коли заміна сторони у зобов'язанні відбувається шляхом укладення відповідного правочину (договору факторингу, цесії, тощо).

Водночас, заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») у зобов'язанні зі сплати третьою особою 1 (боржником) грошових коштів у розмірі 120000 грн. 00 коп. відбулась в силу положень законодавства України, зокрема відповідно до ст. 512, 556 Цивільного кодексу України, так як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

Судом встановлено, що 04.05.2017 відповідач направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 43/1/2017 від 21.04.2017), в якій зазначив, що станом на 14.04.2017 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 становила 7654172 грн. 37 коп.

При цьому, у зв'язку з тим, що відповідач виконав у повному обсязі свій обов'язок як поручителя за Договором поруки від 27.03.2017 сплативши на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» грошові кошти у розмірі 120000 грн. 00 коп., до нього перейшли права кредитора (від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») у зобов'язанні з виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» обов'язку з оплати товару, поставленого за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 на суму 120000 грн. 00 коп.

Водночас, відповідач зазначив, що станом на 21.04.2017 його заборгованість за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», становить 147931 грн. 89 коп., у зв'язку з чим, враховуючи положення ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідачем було заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 120000 грн. 00 коп., та відповідач просив вважати виконаними свої зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2017 на суму 120000 грн. 00 коп., та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» перед відповідачем за Договором поруки від 27.03.2017.

Судом встановлено, що вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 43/1/2017 від 21.04.2017) на суму 120000 грн. 00 коп. була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 10.05.2017, що підтверджується роздруківкою з сайту «Нова пошта» щодо відстеження пересилання за номером накладної 2828.

При цьому, у письмових поясненнях, поданих до суду 31.07.2017, відповідач зазначив, що повторно направив третій особі 1 вказану заяву 13.05.2017, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення поштового відправлення (копії долучені відповідачем до матеріалів справи 08.06.2017).

Суд зазначає, що третьою особою 1 не надано суду доказів, що нею 10.05.2017 було отримано від відповідача будь-яку іншу поштову кореспонденцію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 43/1/2017 від 21.04.2017) на суму 120000 грн. 00 коп. була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» 10.05.2017.

Як встановлено судом, 10.03.2017 на підставі Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 відбулась заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») у зобов'язанні з оплати відповідачем (боржником) вартості товару, поставленого йому за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, та з 10.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 788977 грн. 86 коп.

Так само, як встановлено судом, 23.03.2017 на підставі Договору надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 відбулась заміна кредитора (з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») у зобов'язанні з оплати відповідачем (боржником) вартості товару, поставленого йому за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, та з 23.03.2017 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») набув права вимоги до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95») за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 342527 грн. 89 коп.

Отже, на підстав укладених між позивачем та третьою особою 1 договорів факторингу (Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014 та Договору надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017) позивач набув права вимоги до відповідача щодо оплати відповідачем товару, поставленого за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014, на загальну суму 1131505 грн. 75 коп.

Як встановлено судом, 28.04.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 10/03 від 28.04.2017) за Договором надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 на суму 788977 грн. 86 коп. та вказане повідомлення про відступлення права вимоги (по суті, повідомлення про заміну кредитора) було отримане третьою особою 1 03.05.2017.

Крім того, як встановлено судом, 03.05.2017 позивач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (вих. № 23/03 від 03.05.2017) за Договором надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 на суму 324527 грн. 89 коп. та вказане повідомлення було отримане третьою особою 1 11.05.2017.

Водночас, як встановлено судом, до дати одержання відповідачем надісланого на його адресу позивачем повідомлення про заміну кредитора за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 (до 11.05.2017), 04.05.2017 відповідач направив на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 43/1/2017 від 21.04.2017) за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 120000 грн. 00 коп., яка була одержана третьою особою 1 10.05.2017.

При цьому, судом встановлено, що на момент одержання відповідачем від позивача вказаних повідомлень про заміну кредитора у зобов'язанні (за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014), належні відповідачу вимоги до третьої особи 1 у сумі 120000 грн. 00 коп. виникли на підставі, що існувала на момент одержання від позивача (нового кредитора) письмових повідомлень про заміну кредитора, та строк належних відповідачу вимог настав до одержання від позивача письмових повідомлень про заміну кредитора у зобов'язанні.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 601 та ст. 603 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» з оплати товару, поставленого йому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» на підставі Договору поставки товару № 353 від 18.11.2014, та право вимоги оплати якого було передане позивачу (Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації») за Договором надання послуги факторингу № Ф100317/2 від 10.03.2017 та за Договором надання послуги факторингу № Ф230317 від 23.03.2017 припинились на суму 120000 грн. 00 коп., у зв'язку із здійсненням зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, суд вважає необгрунтованими твердження позивача, викладені у письмових поясненнях, поданих до суду 30.06.2017, що різний суб'єктний склад договорів поставок (Договору поставки товару № 353 від 18.11.2017, Договору постачання № 4/17 від 02.01.2017 та Договору купівлі-продажу № 2 від 19.01.2015) унеможливлює здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки у зв'язку з заміною кредитора у зобов'язанні та набуттям відповідачем як новим кредитором прав вимог до третьої особи 1 (на підставі Договору № 2/17 відступлення права вимоги від 14.03.2017 та у зв'язку зі сплатою як поручителем заборгованості боржника) відповідач став новим кредитором за Договором постачання № 4/17 від 02.01.2017 та за Договором поставки товару № 2 від 19.01.2015.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» з оплати товару за Договором поставки товару № 353 від 18.11.2014 на суму 1103573 грн. 86 коп. припинились у зв'язку із здійсненням відповідачем на підставі ст.ст. 601, 603 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних однорідних вимог, правомірність якого встановлена судом, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-95» про стягнення 1103573 грн. 86 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 22.09.2017

Суддя І.М. Отрош