ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017р. Справа № 904/7297/17

За позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Львів

про: стягнення 37 695,00 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_4 - представник (Довіреність №732 від 05.04.2017р.)

Від відповідача: ОСОБА_5 - представник (Довіреність б/н від 15.05.17р.)

Права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Львів про стягнення 37 695,00 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2017р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 14.09.2017р.

Ухвалою суду від 14.09.2017р. відкладено розгляд справи на 28.09.2017р. та продовжено строк вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2017р. позовні вимоги підтримав та подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 35000,00грн. основного боргу.

В судовому засідання 28.09.2017р. представник відповідача подав відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку із неотриманням від позивача оригіналу CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної) строк виконання зобов'язання не наступив, а відтак, оплата не була здійснена в повному обсязі.

Вимогу позивача про накладення арешту на майно та/або грошові кошти в розмірі позовних вимог, суд прийшов до висновку залишити без розгляду, оскільки, до матеріалів справи не долучено доказів оплати судового збору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

01.12.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір - заявку №316-009391 про надання транспортно - експедиційних послуг, відповідно до умов якого, відповідач доручив позивачу перевезти вантаж в міжнародному сполученні. Вартість перевезення становить 110 670,00грн. Оплата згідно договору здійснюється протягом 7-10 банківських днів по отриманню оригіналів документів.

Позивач отримав замовлення на перевезення вантажу у сполученні за маршрутом з Іспанії в м. Калуш, Івано-Франківська область (Україна).

На виконання умов спірного договору позивач надав відповідачу послуги по перевезенню на загальну суму 110 670,00грн., що підтверджено копіями: договору - заявки №316-009391 про надання транспортно - експедиційних послуг від 01.12.2016р.; акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №235 від 12 грудня 2016р.; рахунку-фактури №243 від 12 грудня 2016р., які підписані і скріплені печатками сторін.

Договірні зобов'язання позивач виконав належним чином в повному обсязі.

Відповідач свої зобов'язання за договором по оплаті послуг на перевезення вантажу виконав частково, заборгованість становить 35000,00грн.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 35000,00грн., з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач заперечив проти позовних вимог покликаючись на неотриманням від позивача оригіналу CMR, у зв'язку із чим строк виконання зобов'язання не наступив, а відтак, не була здійснена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір - заявку №316-009391 про надання транспортно - експедиційних послуг від 01.12.2016р., у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

Згідно із положеннями частин першої та третьої статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Позивач свої зобов'язання за договором - заявкою №316-009391 про надання транспортно - експедиційних послуг від 01.12.2016р. виконав повністю. При цьому, неоплаченими відповідачем позивачу є надані послуги по перевезення вантажу в сумі 35 000,00грн.

Заперечення відповідача про неотриманням від позивача оригіналу CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної), у зв'язку із чим строк виконання зобов'язання не наступив судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 цього Закону, первинні документи повинні складатися під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення на паперових або машинних носіях і мати такі обов'язкові реквізити: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст і обсяг господарської операції, одиниця її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88.

Підписання відповідачем накладної, яка є первинними обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов'язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов'язання.

Отже, при пред'явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов'язання, він звільняється від обов'язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов'язання лежить на боржникові.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. При цьому, згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів факт порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості здійсненого перевезення у повному обсязі, відповідач не заперечив проти дійсності перевезення товару, а висновки та заперечення останнього про неотримання оригіналу CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної), у зв'язку із чим строк виконання зобов'язання не наступив, суд вважає помилковими та такими, що не заслуговують на увагу. При цьому, слід зазначити, що підписавши акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №235 від 12 грудня 2016р., відповідач погодився із дійсністю здійсненого перевезення та оплатив частину вартості перевезення в розмірі 75 670,00грн.

Як передбачено п. 2 спірного договору, оплата по даній заявці здійснюється прпотягом 7-10 банківських днів по отриманню оригіналів документів. Оригінали документів (ТТН, ЦМР, акт) мають бути оформлені згідно чинного законодавства.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов'язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, згідно із яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 35 000,00грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 35 000,00грн. основного боргу та 1600,00грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 29.09.2017р.

Суддя Ділай У.І.