ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2017 року Справа № 916/3564/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на рішеннявід 14.03.2017 господарського суду Одеської області
та постановувід 06.06.2017 Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 916/3564/16 господарського суду Одеської області
за позовомфізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Татарбунари Одеської обл.
до комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус", м. Ізмаїл Одеської обл.
простягнення 1 551 090 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 03.07.2017 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - позивач) касаційна скарга на рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 916/3564/16 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 916/3564/16 з пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, у якому скарга направлена до Одеського апеляційного господарського суду - 03.07.2017.

До касаційної скарги додане клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для її подання, яке мотивоване отриманням повного тексту оскаржуваної постанови апеляційної інстанції лише 29.06.2017.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку. При цьому, виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Враховуючи, що ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 06.06.2017, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції оголошена в судовому засіданні за участю особисто позивача. Отже, позивач знав про факт прийняття постанови суду апеляційної інстанції ще в день її оголошення. При цьому копія постанови була надіслана сторонам 12.06.2017, про що свідчить відмітка канцелярії суду на зворотному боці процесуального документа.

Відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 N 958, нормативні строки пересилання місцевої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку у межах області та між обласними центрами України становлять: день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа до поштової скриньки + три дні.

Враховуючи встановлений норматив, позивач повинен був отримати лист, надісланий судом 12.06.2017, не пізніше 16.06.2017, тобто в межах процесуального строку.

Посилаючись на отримання копії постанови 29.06.2017, позивач у порушення вимог ст. 33 ГПК України не надав доказів у підтвердження такої обставини (зокрема, поштовий конверт, у якому відповідна постанова надійшла позивачу). Додана до клопотання про поновлення строку довідка Одеської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 03.07.2017 №558 стосується періоду від 27.06.2017 по 01.07.2017, тобто через одинадцять днів після надходження відповідного поштового відправлення.

Таким чином, колегія суддів, не визнавши наведенні в клопотанні причини істотного пропуску встановленого законом процесуального строку для звернення з касаційною скаргою поважними, відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відновлення цього строку. У зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 916/3564/16.

2. Касаційну фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич