ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа № 911/2487/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», м.Чернігів

До Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», м.Славутич

Про стягнення 1743252,53 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Від позивача ОСОБА_1

Відповідача не зявився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про стягнення 1743252,53 грн.

Провадження у справі № 911/2487/17 порушено ухвалою від 18.08.2017 року та призначено справу до розгляду на 05.09.2017 року.

31.08.2017 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував.

В судовому засіданні 05.09.2017 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, згідно з Договором від 08.06.2016 року № 224-Т/16 про постачання електричної енергії (надалі - Договір) ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» постачає електроенергію КП «Управління житлово-комунального господарства».

Відповідно до п.п. 2.3.3. Договору споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами Додатків №№ 3, 13 Договору та діючого законодавства.

На виконання Додатку № 3 до Договору споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 1 числа календарного місяця по 31 число цього календарного місяця включно, плановими платежами, при чому перший плановий платіж, самостійно в 2 банківський день поточного календарного місяця у розмірі 100% вартості заявленого обсягу споживання згідно Договору з врахуванням сальдо на початок розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок має бути проведений не пізніше 3 операційних днів з дня отримання рахунку.

Позивач зазначає, що постачав відповідачу електроенергію згідно актів про використану електроенергію (долучені до матеріалів справи), на підставі відповідних актів відповідачу було виставлено рахунки за спожиту активну електроенергію: № 4211_01-2017 від 31.01.2017 року на суму 2166783,12 грн., № 4211_07_2017 від 31.07.2017 року на суму 358313,78 грн., № АD4211_07_2017 від 31.07.2017 року на суму 7650,57грн. Всього на загальну суму 2532747,47 грн.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання не виконав, спожиту електроенергію оплатив частково на суму 796083,67 грн. Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість за активну електроенергію за січень та липень 2017 року в сумі 1736663,80 грн. Також, наведена сума боргу підтверджується складеним сторонами актом звірки розрахунків станом на 02.08.2017 року.

На виконання п 2.3.4. Договору Споживач також повинен здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електричною мережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатками № 8-8/13 до Договору в терміни проведення остаточного розрахунку.

На підставі акту за перетікання реактивної електроенергії споживачу було виставлено рахунок за реактивну електроенергію № 4211_07-2017 від 31.07.2017 року, який не було сплачено відповідачем. Таким чином, заборгованість за перетікання реактивної електроенергію за липень 2017 року складає 5663,30 грн., що також підтверджується Актом звірки розрахунків станом на 02.08.2017 року.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до зі ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Показники якості енергії узгоджуються сторонами на підставі національних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов'язком для сторін договору.

Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень.

Кількість енергії, недоодержаної у попередні періоди з вини енергопостачальника, підлягає поповненню на вимогу абонента. Якщо енергію не вибрано абонентом або недоодержано ним для обігрівання у зв'язку зі сприятливими погодними умовами, поповнення недоодержаної енергії здійснюється за погодженням сторін.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 277 Господарського кодексу України визначено, що абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заявлена в позові заборгованість, що по суті не спростовано відповідачем.

Відповідач в ході розгляду спору надіслав до суду відзив, в якому проти позову заперечував. Відповідач у відзиві зазначив, що 06.07.2017 року Господарським судом Київської області винесена Ухвала про порушення справи про банкрутство Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» у справі № 911/378/17.

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено 10.07.2017 року № 44381 та визначено строк подання заяв конкурсних кредиторів протягом 30 днів з дня оприлюднення оголошення, тобто до 08.08.2017 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобовязаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Відповідач зазначає, що оскільки станом на момент подання позову, що відбулось 16.08.2017 року, закінчився строк для заявлення вимог конкурсних кредиторів у банкрут ній справі, і позивачем не заявлено відповідних кредиторський вимог, відповідні зобовязання з оплати електропостачання вважаються погашеними. У звязку з чим, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи з врахуванням відзиву відповідача, судом встановлено, що з заявленої у справі заборгованості до конкурсних вимог у банкрут ній справі, порушеній 06.07.2017 року, відносяться зобовязання за січень 2017 року, які складають 2166783,12 грн. і погашені на суму 796083,67 грн., тобто в сумі 1370699,45 грн.

Зобовязання з оплати електроенергії, які виникли в липні 2017 року, тобто за рахунками № 4211_07_2017 від 31.07.2017 року на суму 358313,78 грн., № АD4211_07_2017 від 31.07.2017 року на суму 7650,57грн. та № 4211_07-2017 від 31.07.2017 року, який не оплачено на суму 5663,30 грн., не відносяться до конкурсних кредиторських вимог, оскільки виникли після порушення провадження у справі.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо у порушенні провадження у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті.

Положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів заявлення в банкрутній справі кредиторських вимог щодо зобовязань відповідача, які виникли до порушення провадження у банкрутній справі, тобто на суму заборгованості за січень 2017 року, яка складає з врахуванням часткової оплати 1370699,45 грн., відповідні вимоги з огляду на ч. 3 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» задоволенню не підлягають і у відповідній частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, за наслідками розгляду спору позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення заборгованості за зобовязаннями липня 2017 року, що складає 371627,65 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, за наслідками розгляду справи позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 371627,65 грн., в решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно трозміру задоволених позовних вимог, що складає 5574,41 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» (14014, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8, код 31476318) на користь Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, код 22815333) 371627,65 грн. боргу та 5574,41 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 21.09.2017 р.