РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017Справа №910/8915/17

За позовом Анімаккорд Лтд

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про захист авторського права.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники сторін:

Від позивача: Григоренко А. О., довіреність № б/н від 25.06.16;

Від відповідача: ОСОБА_5, довіреність № 426 від 21.04.17;

ОСОБА_4, довіреність № фізична особа-підприємець .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Анімаккорд Лтд, звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 64 000,00 грн. компенсації за порушення авторського права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/8915/17, розгляд справи призначено на 29.06.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 слухання справи відкладено до 11.07.2017 року.

Судове засідання 11.07.2017 року не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мандриченка О. В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 призначено розгляд справи на 05.09.2017 р.

У судовому засіданні 05.09.2017 р. оголошено перерву у справі до 14.09.2017 р.

У судовому засіданні 14.09.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Компанія Анімаккорд Лтд є юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр, місцезнаходженням якої є м. Нікосія, що підтверджується свідоцтвом від 22.07.2015 серія НЕ №244451.

10.12.2014 Компанією (набувач) і ТОВ "Маша и Медведь" (правовласник) укладено договір №ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали "ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2") (далі - Договір №ММ-2), за умовами якого:

- правовласник передає і відчужує набувачу виключне право в повному обсязі на аудіовізуальні твори, а набувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором №ММ-2 винагороду (пункт 1.1 Договору №ММ-2);

- правовласник передає і відчужує набувачу виключне право на серії в повному обсязі з дати підписання відповідних актів передачі прав (підпункт 1.1.1 пункту 1.1 Договору №ММ-2);

- одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі охоронювані елементи і об'єкти аудіовізуальних творів, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, керівництво за стилем, робочі матеріали, назву(и) анімаційних серіалів "ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2", графічне зображення, персонажі, музику і фонограми, незалежно від того, названі зазначені елементи і об'єкти безпосередньо в додатках до Договору №ММ-2 (пункт 4.1 Договору №ММ-2);

- Договір №ММ-2 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього строку дії авторського права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації строку дії авторського права із застосованого права (пункт 7.1 Договору №ММ-2).

Компанією і ТОВ "Маша и Медведь" було підписано до Договору №ММ-2 акти приймання-передачі, а саме: від 01.01.2015 №1, від 30.04.2015 №3 і від 01.07.2015 №4, згідно з якими Компанія прийняла права на серії анімаційних серіалів "ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальні твори - мультиплікаційні серіали "ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2" та їх складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що зображення персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1" "ІНФОРМАЦІЯ_3" є частинами аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1", які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

04.04.2017 та 08.04.2017 представник позивача у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_4, купив відповідно до наданих фіскальних чеків 2 товари «Хліб Конд. Вир. Різне», кожен на суму 6,00 грн., на яких на думку позивача без дозволу останнього зображені персонажі "ІНФОРМАЦІЯ_3" аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Факт купівлі названих товарів підтверджується відеозаписом, наданими позивачем, долученим до матеріалів справи і оглянутими судом та фіскальними чеками від 04.04.2017 р. та 08.04.2017 р.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

У пункті "г" частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Позивачем вказано компенсацію у сумі 64 000 грн. (2*10*3200 грн.), виходячи з того, що: кількість об'єктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені, складає 2; мінімальна заробітна плата - 3 200 грн. та 10 (мінімальних заробітних плат).

Здійснюючи розгляд справи по суті судом встановлено наступне:

- наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що відповідач замовляв виготовлення товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеними на їх упаковці персонажами "ІНФОРМАЦІЯ_5" з метою подальшої реалізації;

- наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що відповідач здійснював оптовий продаж товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеними на їх упаковці персонажами "ІНФОРМАЦІЯ_5";

- судом встановлено, що після виявлення представниками позивача першого факту реалізації відповідачем товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеними на їх упаковці персонажами "ІНФОРМАЦІЯ_5", позивач не звертався до відповідача з вимогами щодо припинення такої реалізації або з будь-яким іншим зверненням з метою припинення порушень авторських прав позивача. Натомість, зібрані у справі докази свідчать, що позивач продовжував фіксувати такі факти в період з 04.04.2017 року по 08.04.2017 року;

- позивач не надав суду доказів, які б свідчили про передбачуваний розмір збитків потерпілої особи (позивача) або розмір доходу відповідача, отриманого внаслідок реалізації товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеним на їх упаковці персонажем "ІНФОРМАЦІЯ_5".

Натомість, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що відповідачем було реалізовано дві одиниці товару - на упаковці яких зображені персонажи "ІНФОРМАЦІЯ_5" із різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_6", вартість цього товару 6,00 грн. за кожну упаковку.

- позивач не надав суду доказів, які б свідчили про кількість потерпілих осіб внаслідок реалізації товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеними на їх упаковці персонажами "ІНФОРМАЦІЯ_5";

- в ході розгляду справи по суті відповідач вказував на відсутність у нього намірів порушувати авторські права позивача. Відповідач також зазначав, що на момент реалізації продукції йому не було і не могло бути відомо про наявність у позивача виключних прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_5".

- позивач не надав суду доказів наявності раніше вчинених відповідачем порушень виключного права позивача на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_5";

- позивач не надав суду доказів або пояснень щодо можливостей відновлення попереднього стану, який існував до реалізації відповідачем товару «Хліб Конд. Вир. Різне» із зображеннями персонажів "ІНФОРМАЦІЯ_5" переліку необхідних для цього зусиль.

За приписом статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У пункті 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (із змінами і доповненнями), з-поміж іншого зазначено, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі таке. Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

У підпункті 51.3 пункту 51 тієї ж постанови йдеться про те, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що стягнення з відповідача компенсації в сумі 64 000,00 грн. за порушення відповідачем авторських прав позивача шляхом реалізації двух упаковок товару «Хліб Конд. Вир. Різне» з розміщеними на їх упаковці персонажами "ІНФОРМАЦІЯ_5", по ціні 6,00 грн., не може відповідати критеріям справедливості, добросовісності та розумності. З огляду на це, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 20.09.2017 р.