ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Справа № 923/739/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного Управління ДСНС України у Херсонській області, м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Берислав

про стягнення 2017 грн. 80 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Апухтіна Г.М., представник, дов. № 77/21/1118 від 04.09.2017;

від відповідача - не прибув.

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного Управління ДСНС України у Херсонській області (позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2017 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 23, 134 Кодексу цивільного захисту, п. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 509, ч. 1 ст. 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 530, 611, 612, 626, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 31.08.2017. Ухвалою суду від 31.08.2017 розгляд справи відкладався на 26.09.2017 з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити повністю з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Так, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не отримує кореспонденцію за своїм місцезнаходженням: АДРЕСА_1, що вказано у всіх наявних матеріалах справи, а тому і ухвали від 08.08.2017, 31.08.2017 були повернуті до суду без вручення адресату з поштовими відмітками "за зазначеною адресою не проживає", "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Представник позивача надав роздруківку безкоштовного запиту відомостей у ЄДР, з якої вбачається, що зазначена адреса співпадає з адресою зазначеною у позовній заяві

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 року), ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місяця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у Херсонській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 03 липня 2014 року укладено договір про надання послуг №261.

Відповідно до умов п. 2.1., позивач зобов'язаний надати відповідачу платні послуги з проведення обстеження пляжу на наявність вибухонебезпечних предметів на об'єкті за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 5.1. договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до моменту його остаточного виконання.

Відповідно до п. 3.4. Договору, кінцевий розрахунок відповідач проводить не пізніше 5-ти банківських днів після підписання акту виконаних робіт. Однак вищевказане зобов'язання в зазначений в Договорі строк не виконано.

Згідно п.3.2. зазначеного договору вартість виконання робіт складає 2017 грн. 80 коп у тому числі ПДВ 336 грн. 30 коп.

Згідно вимог п. 4.2. зазначеного договору, АРЗ СП ГУ ДСНС України у Херсонській області відповідачу надано послуги в повному обсязі.

Позивач належним чином виконував умови договору, що підтверджується Актом виконаних робіт до Договору 261, який підписаний відповідачем і скріплений його печаткою.

Проте, в порушення умов договору, відповідач не розрахувався за фактично надані охоронні послуги, хоча претензій по виконанню позивачем взятих на себе зобов'язань у сторін не виникало.

05.01.2017 позивач на адресу відповідача скерував претензію № 77/21/44 від 05.01.2017 щодо сплати вартості послуг за виконані роботи по проведенню обстеження пляжу пансіонату "ІНФОРМАЦІЯ_1" на наявність вибухонебезпечних предметів за адресою: АДРЕСА_2

Претензія надіслана позивачем рекомендованим листом на адресу відповідача повернулась позивачу без вручення адресату (т. 1 арк. 14).

Отже, у відповідача існує заборгованість в сумі 2017 грн. 80 коп., яка до цього часу не погашена.

Із огляду на наданий договір суд прийшов до висновку, що він за своєю природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв'язку з цим вимога про стягнення суми основного боргу - 2017 грн. 80 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У пункті 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" висловлено правову позицію згідно якої зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного Управління ДСНС України у Херсонській області (73034, м. Херсон, вул. Вишнева, 12, ідентифікаційний код - 08588990) - 2017 грн. 80 основного боргу та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.09.2017

Суддя Л.М. Немченко