ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.09.2017 Справа № 904/8105/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА", м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК", смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення 172 740,73 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № б/н від 07.08.2017 року

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК" (далі - відповідач) про стягнення 97 570,19 грн. основного боргу, 27 578,75 грн. пені, 32 155,46 грн. 30 % річних, 15 436,33 грн. інфляційних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 р. по справі № 904/8105/17 порушено провадження, розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.09.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.09.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 р. та від 11.09.2017 р., надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт. Солоне, вул. Шевченко, буд. 6; ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію Господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 28.09.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК" (далі - замовник) укладений Договір № 116038 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - Договір), за умов п. 2.1. якого експедитор зобовязується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу послуг, повязаних із перевезенням відправлення (надалі за текстом послуги), а замовник зобовязується їх прийняти й оплати на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору експедитор надає замовнику послуги на умовах цього договору та згідно з Умовами, затвердженими експедитором.

За надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua. (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинним тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100 % вартості наданих послуг упродовж 2 банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг експедитора та рахунку фактури.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником.

Відповідно до п. 5.3. Договору замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 примірники актів наданих послуг (далі за текстом акт) та повертає експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобовязань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобовязаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актами наданих послуг.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з організації перевезень відправлень на суму 97 570,19 грн. що підтверджується актами здачі прийняття робіт (надання послуг) № НП/3-0092258, № НП/3-0095391 та № НП/3-0105508, які підписані сторонами без зауважень (а.с. 16-18).

Відповідач свої зобов'язання за Договором в частині оплати за надані послуги не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем на суму 97 570,19 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

В силу статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Перевезення вантажу будь яким видом транспорту складається з трьох елементів: навантаження, переміщення та вивантаження вантажу, основним з яких є саме перевезення вантажу, що здійснюється на підставі окремого договору, правове регулювання якого у загальній формі закріплено в главі 64 Цивільного кодексу України та главою 32 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 931 Цивільного кодексу України регулює порядок плати за договором транспортного експедирування і визначає, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Частиною першою статті 916 Цивільного кодексу України також передбачено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частина друга статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлює, що клієнт зобовязаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Статтями 930, 932 Цивільного кодексу України встановлено, що договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст.ст. 610, 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На момент розгляду справи борг відповідача складає 97 570,19 грн., докази погашення якого у матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Згідно п. 6.3.1 Договору за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та на 30 % річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 ГПУ і становить 1 рік від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

На підставі п. 6.3.1. Договору позивачем відповідачу нараховані (за період з 05.07.2016 р. - по 03.08.2017 р.) пеня за у розмірі 27 578,75 грн. та 30 % річних у розмірі 32 155,46 грн. (за період з 05.07.2016 р. - по 17.08.2017 р.)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано відповідачу (за період з 05.07.2016 р. по 17.08.2017 р.) інфляційні втрати в сумі 15 436,33 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 30 % річних та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 97 570,19 грн. основного боргу, 27 578,75 грн. пені, 32 155,46 грн. 30 % річних, 15 436,33 грн. інфляційних.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМУНАЛЬНИК" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт. Солоне, вул. Шевченко, буд. 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (36039, м. Полтава, вул. Європейська, 57; ) 97 570,19 грн. (девяносто сім тисяч пятсот сімдесят грн. 19 коп.) основного боргу, 27 578,75 грн. (двадцять сім тисяч пятсот сімдесят вісім грн. 75 коп.) пені, 32 155,46 грн. (тридцять дві тисячі сто пятдесят пять грн. 46 коп.) 30 % річних, 15 436,33 грн. (пятнадцять тисяч чотириста тридцять шість грн. 33 коп.) інфляційних, 2591,11 грн. (дві тисячі пятсот девяносто одна грн. 11 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "29" вересня 2017 р.

29.09.2017