ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"13" вересня 2017 р. Справа № 911/5162/14

за позовом Державного підприємства Укртрансфармація, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Бориспільський район, с. Чубинське

про стягнення 30463,80 грн.

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № 911/5162/14 за позовом Державного підприємства Укртрансфармація до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 30463,80 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.02.2015 р. позов задоволено та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08321, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства Укртрансфармація (02121, м. Київ, вул. Ташкентська, буд. 60; код ЄДРПО України 01101329) 18036 (вісімнадцять тисяч тридцять шість) гривень 80 коп. основного боргу, 6063 (шість тисяч шістдесят три) гривні 00 коп. пені (передбаченої п. 4.5. договору), 6364 (шість тисяч триста шістдесят чотири) гривні 00 коп. пені (передбаченої п. 4.5. договору) та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп. судового збору.

На примусове виконання вищевказаного рішення видано судовий наказ.

05.07.2017 р. до господарського суду Київської області від стягувача надійшла скарга на дії державного виконавця по виконавчому провадженню № 53729139 при виконанні наказу господарського суду Київської області у справі № 911/5162/14 від 11.12.2015 р. про примусове виконання рішення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2017 р. розгляд скарги ДП Укртрансфармація на дії Державної виконавчої служби призначено на 02.08.2017 р.

02.08.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області Головний державний виконавець Письок Ю.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Київської області від розгляд скарги ДП Укртрансфармація на дії Державної виконавчої служби відкладено на 13.09.2017 р., зобов'язано Бориспільський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області надати документи, на підтвердження виконання всіх необхідних заходів, передбачених Законом України Про виконавче провадження, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

В судовому засіданні, заслухавши присутнього представника скаржника та розглянувши скаргу на дії органу ДВС України, судом встановлено наступне:

Відповідно частини першої статті 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга ДП Укртрансфармація на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області вмотивована тим, що 11.04.2017 р. старшим державним виконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53729139 з примусового виконання рішення суду за судовим наказом від 11.12.2015 р. у справі № 911/5162/14. Після чого, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 27.04.2017 р. в сумі 51,00 грн., а 30.04.2017 р. постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином, державним виконавцем у порушення приписів ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснено заходи примусового виконання рішення суду. Крім того, витрати виконавчого провадження було покладено на боржника, однак авансовий внесок стягувачу повернено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноважений представник органу ДВС України жодного разу в судове засідання не зявився, обґрунтовані заперечення на скаргу від останнього також не надходили. Натомість матеріали справи місять заяву Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 02.08.2017 р. № 20750, яка надійшла на електронну адресу суду, про відкладення розгляду скарги на дії органу ДВС та аналогічну заяву, яка надійшла поштою 08.08.2017 р. Вказана заява, з метою уникнення порушення прав органу ДВС України, була задоволена судом, проте станом на сьогодні від Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області заперечення на скаргу не надходили.

Статтею 75 ГПК України встановлено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на викладене, враховуючи повторну неявку уповноваженого представника ДВС у судове засідання та не подання заперечень на скаргу, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги ДП Укртрансфармація на дії органу ДВС України за наявними в матеріалах справи документами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою від 11.04.2017 р. державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 53729139 з примусового виконання рішення суду за судовим наказом від 11.12.2015 р. у справі № 911/5162/14. Постановою від 27.04.2017 р. стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій в сумі 51,00 грн. Після чого постановою від 30.04.2017 р. виконавчий документ наказ № 911/5162/14 виданий 11.12.2015 р. повернено стягувачу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі статтею 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої вказаної статті Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; вертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з постановою від 30.04.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ було повернено на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону.

Так, відповідно до вказаної норми Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, відповідно до інформації про виконавче провадження № 53729139 за наказом від 11.12.2015 р. № 911/5162/14, державним виконавцем було вчинено такі дії: відкрито виконавче провадження, стягнено з боржника витрати на виконавче провадження; повернено виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до Положення від 05.08.2016 р. № 2432/5 "Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження" державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до інформації про виконавче провадження № 53729139 за наказом від 11.12.2015 р. № 911/5162/14, державним виконавцем було вчинено лише такі дії: відкрито виконавче провадження, стягнено з боржника витрати на виконавче провадження; повернено виконавчий документ стягувачу, суд дійшов висновку про обґрунтованість посилань скаржника на не здійснення державним виконавцем у порушення норм Закону заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду та, відповідно, неправомірності повернення виконавчого документа з підстав п. 2 частини першої статті 37 Закону, оскільки державним виконавцем не було вчинено жодних дій спрямованих на пошук майна боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Окрім наведеного, слід зазначити, що державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документу стягувачу було винесено 30.04.2017 р., тоді як 30.04.2017 р. є неробочим днем тижня неділя, отже останнім порушено приписи статті 29 Закону, якими встановлено, що виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні.

Що стосується посилань скаржника на те, що витрати виконавчого провадження були покладені на боржника, отже авансовий внесок має бути повернений стягувачу у повному обсязі, суд зазначає наступне:

Відповідно до частини третьої та частини четвертої статті 37 Закону у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Відповідно до п. 3 VI Інструкції з організації примусового виконання рішення суду у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови. Якщо стягнуті з боржника витрати виконавчого провадження були здійснені за рахунок авансового внеску стягувача, ці кошти перераховуються стягувачу як повернення авансового внеску. Про використання авансового внеску виконавець готує звіт, в якому наводить перелік витрат виконавчого провадження, які було здійснено за рахунок авансового внеску, із зазначенням сум коштів, які було сплачено на фінансування кожної з витрат. Звіт про використання авансового внеску підписується виконавцем та залишається в матеріалах виконавчого провадження. При поверненні виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону, звіт про використання авансового внеску надається стягувачу на його письмову вимогу.

Отже, враховуючи, що державним виконавцем було стягнено з боржника витрати на проведення виконавчих дій, посилання скаржника на те, що авансовий внесок має бути повернений стягувачу у повному обсязі є обґрунтованими.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з приписами частини першої статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на все наведене вище, оскільки державним виконавцем в порушення приписів статей 10, 18 Закону не проведено заходи примусового виконання рішення та не використано надані йому права під час здійснення виконавчого провадження № 53729139 за наказом № 911/5162/14, виданим 11.12.2015 р., суд визнає доводи скаржника про неправомірність винесення постанови про повернення виконавчого документу обґрунтованими.

Як вбачається з прохальної частини скарги, скаржник просить суд: скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.04.2017 р. ВП № 53729139; відновити виконавче провадження № 53729139 з примусового виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 11.12.2015 р. у справі № 911/5162/14; зобовязати державного виконавця провести заходи примусового виконання рішення з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 11.12.2015 р. у справі № 911/5162/14; зобовязати державного виконавця звернутись до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ФОП ОСОБА_1 за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 р. у справі № 911/5162/14.

Згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За таких обставин, враховуючи, що суд не наділений правом зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а також суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, скарга ДП Укртрансфармація на дії Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області підлягає задоволенню частково, а саме: в частині скасування постанови від 30.04.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязання державного виконавця провести заходи примусового виконання рішення суду, від яких останній ухилився. В іншій частині скарга ДП Укртрансфармація на дії Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області залишається судом без задоволення.

Керуючись ст.ст. 86,121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Державного підприємства «Укртрансфармація» від 04.07.2017 р. № НЮ-54-48 на дії Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30.04.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 53729139.

3. Зобовязати Бориспільський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області вжити вичерпних заходів, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження" з організації примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 53729139 за наказом господарського суду Київської області від 11.12.2015 р. у справі № 911/5162/14.

4. В іншій частині скаргу Державного підприємства «Укртрансфармація» від 04.07.2017 р. № НЮ-54-48 на дії Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області залишити без задоволення.

Суддя А.В. Лопатін