КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа№ 910/6419/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Астрюхін К.А. (довіреність №29 від 12.05.2017)

від відповідача: Залевська О.О.( довіреність №14/11-д від 16.11.2016)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальність "Укрпрофмед"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2017 року .

у справі № 910/6419/17 (суддя: Чебикіна С.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальність "Укрпрофмед"

до Державного підприємства "Укрмедпроектбуд"

про зобов'язання виконати умови договору,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про зобов'язання виконати умови договору на будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" від 29.12.2012 № 2012/5 та допустити позивача до проведення робіт з встановлення, монтажу, пусконалагоджування наступного інженерного та технологічного обладнання:

- Модуль теплового пункту-контур опалення, 1001;

- Модуль теплового пункту-контур опалення, 1002;

- Модуль теплового пункту-контур опалення, 1003;

- Ліфт пасажирський, MR, 9 зуп.;

- Підйомник ISO-MAX, в/п 500 кг., 2 зуп. 2 вих.;

- Підйомник ISO-MAX, в/п 500 кг., 2 зуп. 2 вих.;

- Трьохмодальна система AnyScan (ОФЕКТ/КЕ/ПЕТ);

- Aquilon LD- 16 зрізовий комп'ютерний томограф;

- Шафа синхронізації ДЕС;

- Шафа синхронізації ШС ДЕС-1;

- Шафа синхронізації ШС ДЕС-2;

- Шафа власних потреб ДЕС;

- Шафа автоматики заправки ДЕС-1;

- Шафа автоматики заправки ДЕС-2.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.06.2017 р. у справі № 910/6419/17 в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було надано доказів про те, що відповідач вчиняв дії щодо не допуску позивача до спірного обладнання. Крім того, умовами договору непередбачено зобов'язання відповідача надавати графіки монтажу, такі обов'язки були покладені на позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2017 р. у справі № 910/6419/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що скаржник позбавлений можливості встановити, змонтувати, провести пусконалагоджувальні роботи інженерного та технологічного обладнання, оскільки відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань в частині забезпечення допуску до проведення зазначених робіт. Листом № 27/1 від 04.05.2017 року позивач звертався до відповідача, в якому просив відповідача надати графік будівельно-монтажних робіт/монтажу обладнання та відкорегованної проектно-кошторисної документації. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінку клопотанню позивача про необхідність надання часу для уточнення позовних вимог, зокрема щодо обставин, які є підставою порушення кримінальних проваджень

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

18.07.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

18.07.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до моменту завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно службових осіб ДП «Укрмедпроектбуд».

14.09.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло заперечення проти клопотання про зупинення розгляду справи.

В судовому засіданні 19.09.2017 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.12.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" (генпідрядник) та Державним підприємством "Укрмедпроектбуд" (замовник) було укладено договір на будівництво сучасного лікувально-діагиостичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" (у тому числі будівельно-монтажні роботи, поставка та встановлення обладнання) № 2012/5 (договір) (а.с.34).

В подальшому між сторонами були підписані додаткові угоди до договору, протокол погодження договірної ціни, календарний план виконання та фінансування робіт (а.с.46-77)

За умовами зазначеного договору, визначено найменування робіт - роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного Комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" (завдання №12 державної цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу) (у тому числі будівельно-монтажні роботи, поставка та встановлення обладнання). Поставка тa встановлення включає в себе підготовку місця для його монтування (встановлення), монтаж та пусконалагоджування обладнання та первинний інструктаж персоналу. Зберігання обладнання, що постачається згідно договору, здійснюється силами та засобами генпідрядника.(п. 1.2. договору)

Відповідно до п. 5.16. договору обладнання поставляється та монтується в комплектації, що передбачена специфікацією, експлуатаційною та іншою документацією, яка була видана на обладнання його виробником (українською та/або російською мовою та мовою оригіналу). Якість обладнання визначається існуючими стандартами та повинна відповідати сертифікату якості. Генпідрядник протягом 20 календарних днів з дня підписання договору надає технологічні карти від виробника медичного обладнання (вимоги до приміщення та інженерного оснащення) на встановлення медичного обладнання. Генпідрядник відповідає за сертифікацію/реєстрацію обладнання, якщо це необхідно. Всі ризики пов'язані транспортуванням, зберіганням та встановленням обладнання несе генпідрядник. Генпідрядник забезпечує тривалість гарантійного періоду на обладнання протягом гарантійного строку, зазначеного в документації виробником, з моменту підписання сторонами акту-передачі монтованого обладнання.

Пунктом 6.1. договору сторони передбачили, що до обов'язків замовника, зокрема, передбачено: приймати належним чином виконані роботи; надати Генпідряднику проектно-кошторисну документацію для виконання робіт; здійснювати технічний нагляд за будівництвом у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил; своєчасно, відповідно до цього Договору, підписувати надані "Генпідрядником" акти виконаних робіт (Форма КБ-2В) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) або надати вмотивовану відмову; забезпечити стабільне фінансування виконання робіт, послуг, а у разі затримки фінансування їх більше, ніж на три місяці, оформити технологічну перерву у будівництві до поновлення фінансування робіт. У даному випадку сторони зобов'язані укласти додаткову угоду про зміну терміну закінчення робіт, а "Замовник" виконує комплекс заходів по консервації Об'єкта на 4-й місяць після прострочення фінансування з послідуючою передачею на баланс „Замовника", при умові невідновлення фінансування протягом року; виконати вимоги проекту організації будівництва, що відносяться до діяльності "Замовника".

Згідно до додаткової угоди №1 від 16.01.2013 року (а.с. 58-59) п. 10.1 договору викладено в наступній редакції: «договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2013 року або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.»

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, а саме актів приймання-передачі медичного обладнання (а.с.78-81), позивачем, на виконання умов договору, було передано відповідачу наступне медичне обладнання: Модуль теплового пункту-контур опалення, 1001; Модуль теплового пункту-контур опалення, 1002; Модуль теплового пункту-контур опалення, 1003; Ліфт пасажирський, MR, 9 зуп.; Підйомник ISO-MAX, в/п 500 кг., 2 зуп. 2 вих.; Підйомник ISO-MAX, в/п 500 кг., 2 зуп. 2 вих.; Трьохмодальна система AnyScan (ОФЕКТ/КЕ/ПЕТ); Aquilon LD- 16 зрізовий комп'ютерний томограф; Шафа синхронізації ДЕС; Шафа синхронізації ШС ДЕС-1; Шафа синхронізації ШС ДЕС-2; Шафа власних потреб ДЕС; Шафа автоматики заправки ДЕС-1; Шафа автоматики заправки ДЕС-2.

Відповідач 27.04.2017 року направив позивачу лист вих. № 258/04-17 (а.с.113) з вимогою здійснити до 04.05.2017 року підготовку місця для монтування обладнання, монтаж та пусконалагодження обладнання, прийнятого ТОВ «Укрпрофмед» на відповідальне зберігання за договором № 2012/5 від 29.12.2012 р. та договором № 2012/3 від 14.08.2012 р., а також первинний інструктаж персоналу щодо використання такого обладнання.

Позивач в свою чергу жодної відповіді на зазначений лист не направив.

Позивач звернувся з позовними вимогами на підставі того, що відповідач на його думку чинить перешкоди та не допускає позивача до здійснення монтажу медичного, інженерного та технологічного обладнання, що було предметом поставки за договором №2012/5 від 29.12.2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт не допуску позивача до здійснення монтажу спірного обладнання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

За приписами ст.ст.525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України встановлені умови, за якими сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК України та ГК України, інших актів законодавства, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вже зазначалось, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач не допускає позивача до здійснення монтажу інженерного та технологічного обладнання, що було предметом поставки за договором №2012/5 від 29.12.2012 року.

Однак, як вірно було встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 33 ГПК України позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. При цьому, доводитись обставини можуть виключно доказами - фактичними даними, за якими може бути встановлено відповідні обставини.

Згідно ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що останнім 04.05.2017 року було направлено своїх представників на будівельний майданчик з метою розпочати роботи з монтажу обладнання, однак відповідач не надав можливості фактично розпочати роботи, оскільки скаржником не було надано жодних доказів які б свідчили про вчинення відповідачем перешкод та ненадання можливості фактично розпочати роботи.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач направляв позивачу лист №258/04-17 від 27.04.2017 року з вимогою здійснити до 04.05.2017 року монтаж та пусконалагодження спірного обладнання.

Водночас, позивачем не було надано до матеріалів справи ні відповіді на зазначений лист або будь яких документів які б свідчили що позивачем вчинялись будь які дії для виконання вимог договору.

Крім того, скаржником до апеляційної скарги було додано лист № 27/1 від 04.05.2017 року, в якому позивач просив відповідача надати графік будівельно-монтажних робіт/монтажу обладнання та відкорегованної проектно-кошторисної документації.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що лист № 7/1 від 04.05.2017 р. не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки позивач відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не навів беззаперечних підстав неможливості подання відповідних доказів в суді першої інстанції.

Також колегія суддів вважає, що зазначений лист №27/1 від 04.05.2017 р. не може вважатися доказом не допуску позивача до обладнання, оскільки за умовами п.1.2. договору обов'язок з підготовки місця для монтування обладнання, монтаж та пусконалагодження обладнання, а також первинний інструктаж персоналу є саме зобов'язанням позивача, а отже ці дії мають бути виконані силами та засобами позивача (ТОВ «Укрпрофмед»). Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з даним позовом згідно вхідного номеру позивач звертався 19 квітня 2017 року, а лист №27/1 ним про надання графіку будівельно-монтажних робіт/монтажу обладнання та відкорегованної проектно-кошторисної документації був направлений лише 04.05.2017 року, що також підтверджує, що доказів вчинення відповідачем перешкод на час надання позову надано не було.

Враховуючи вищевикладене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки скаржником не було надано належних та допустимих доказів які б підтвердили обґрунтованість позовних вимог.

Окрім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку клопотанню позивача про необхідність надання часу для уточнення позовних вимог, зокрема щодо обставин, які є підставою порушення кримінальних проваджень.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була прийнята до провадження 20.04.2017р., а рішення судом першої інстанції, було винесено 12.06.2017р. Зважаючи на тривалий час розгляду та відкладення розгляду справи, у позивача було достатньо часу скористатись своїми правами наведеними у статті 22 ГПК України.

Крім того, суд першої інстанції відкладав розгляд справи, в межах процесуального строку встановленого ст. 69 ГПК України, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р., у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів, вважає, що доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд першої інстанції розглянув справу в межах строків передбачених чинним законодавством.

Щодо клопотання позивача про зупинення розгляду справи до моменту завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно службових осіб ДП «Укрмедпроектбуд», колегія суддів вважає його необґрунтованим з наступних підстав.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу встановлено перелік підстав зупинення провадження у справі. Так, відповідно до частини першої ст. 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаною з нею справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з нею справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Відповідно до рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Абзацом 2 п.3.16 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначене клопотання про зупинення апеляційного провадження не підлягає задоволенню, оскільки діючими нормами ГПК України не передбачено можливості зупинення розгляду господарських спорів до вирішення питань, що досліджуються в рамках кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 12.06.2017 року у справі № 910/6419/17, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальність "Укрпрофмед" на рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2017 року у справі № 910/6419/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2017 року у справі № 910/6419/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6419/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко