УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.09.2017Справа № 910/16348/17

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карнеліт" (за даними ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю "Даймонд Авто")

про стягнення 60 599, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Лівівської міської ради з позовною заявою № 2302-вих-5012 від 11.09.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеліт» (за даними ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонд Авто») про стягнення 60 599, 37 грн.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

У поданій позовній заяві позивачем вказано ідентифікаційний код Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеліт» - 23964108.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судом здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та встановлено, що за вказаним позивачем ідентифікаційним кодом (23964108) зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонд Авто» (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 10 А, офіс 3/47).

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем у позовній заяві не визначено до кого саме пред'явлено позовні вимоги, при цьому, не надано суду доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонд Авто» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеліт» та/або назву відповідача змінено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеліт» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонд Авто», враховуючи те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю «Карнеліт», за вказаним позивачем ідентифікаційним кодом - 23964108.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України.

У п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, якщо вони необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Водночас, позивачем не надано суду доказів на підтвердження заявлених вимог, зокрема договір оренди № Ш-8559-13 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за адресою: м. Львів, вул. І. Мазепи, буд. 11, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С 05.02.2013 за № 397 (до позовної заяви додано лише договір про внесення змін до договору оренди № Ш-8559-13 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за адресою: м. Львів, вул. І. Мазепи, буд. 11, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С 05.02.2013 за № 397) та акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до вимог ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Приймаючи, до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Щербаков С.О.