Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" вересня 2017 р. Справа № 906/628/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 12.09.2017 № 2

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Держаного підприємства "Лугинське лісове господарство" (смт. Лугини Житомирської області)

до Приватного підприємства "Поліський ліс" (с. Дениші Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 37615,48 грн

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 37615,48 грн заборгованості за поставлений товар.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, вимог ухвали суду не виконано. 21.08.2017 на адресу суду повернулись ухвали, які надсилались відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, а також за адресою проживання власника Приватного підприємства "Поліський ліс", з відміткою поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне та можливе прийняти рішення у справі за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами (відповідно до ст.75 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, Приватне підприємство "Поліський ліс" (відповідач/замовник) від Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (позивач/вантажовідправник) отримав товар на загальну суму 62129,20 грн, згідно товарно-транспортних накладних (оригінали яких судом оглянуті): № 003800 від 29.09.2014 на суму 14652,00 грн, № 003912 від 29.10.2014 на суму 47477,20 грн.

В результаті неналежного виконання зобов'язання щодо оплати отриманих товарів, яке виникло в порядку ст. 692 ЦК України, за даними позивача, у відповідача перед позивачем інснує заборгованість в сумі 37615,48 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, 04.11.2015 позивач направив відповідачу вимогу про оплату купленого товару.

Однак, станом на день звернення до суду у відповідача перед позивачем не погашена заборгованість у розмірі 37615,48 грн, яка відповідно до довідки позивача від 19.09.2017 залишилась несплаченою після порушення провадження у справі (а.с.47).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Судом встановлено, що між сторонами існували правовідносини купівлі-продажу, згідно яких позивач здійснював відповідачу у спрощений спосіб, шляхом усної домовленості на підставі товарно-транспортних накладних на поставку товарів.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем не змінилася та становить 37615,48 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 37615,48 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 ГПК України).

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 37615,48 грн боргу.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Поліський ліс" (12422, Житомирська область, Житомирський район, с. Дениші, вул. Михайлівська, 51, код 35689006) на користь Держаного підприємства "Лугинське лісове господарство" (11300, Житомирська область, смт. лугини, вул. Павлова, 18, код 00991864):

- 37615,48 грн боргу;

- 1600,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.09.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1- у справу,

2,3 сторонам (рек. з повід.)