ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року Справа № 912/2732/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Кузнецова В.О.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від скаржника: Стахєєв О.О., довіреність №б/н від 08.09.2017 р., представник;

інші учасники процесу не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фермерського господарства "Володимир" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2017 року у справі №912/2732/16

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: фермерського господарства "Володимир"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_3;

- ОСОБА_4;

- Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області

про визнання недійсними рішення зборів засновників та змін до статуту господарства, за заявою фермерського господарства "Володимир" про прийняття додаткового рішення у даній справі

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2017р. у справі №912/2732/16 (суддя Вавренюк Л.С.) у задоволенні заяви фермерського господарства "Володимир" про прийняття додаткового рішення у справі №912/2732/16 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки рішення суду першої інстанції згідно постанови ДАГС від 21.02.2017 р. було скасовано, відповідно дана обставина виключає можливість прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, а отже заява відповідача не відповідає ст. 88 ГПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, фермерське господарство "Володимир", звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що 25.07.2016 року з метою захисту власного інтересу, між скаржником та адвокатом Стахеєвим О.О. укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір).

Відповідно до змісту зазначеного вище Договору, його дія розповсюджується на всі стадії можливих судових інстанцій судового спору у справі № 912/2732/16, а оплата правових послуг адвоката за кінцевим результатом судового розгляду справи.

06.06.2017 р. постановою Вищого господарського суду України зафіксовано кінцевий результат в розгляді спору щодо відмови позивачеві в заявленому позові та у відповідності до п. 4.4. Договору стало підставою до складання підсумкового акту приймання-передачі виконаних робіт з правової допомоги від 09.06.2017 р. у справі № 912/2732/16 за весь період розгляду спору в судових інстанціях. Засвідчений в акті кінцевий результат у спорі, слугував для відповідача підставою для оплати правової допомоги адвокату відповідно до Договору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду на 28.09.17р.

Представники позивача та третіх осіб в призначене судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.11.2016 р. у справі № 912/2732/16 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано недійсним рішення зборів засновників фермерського господарства "Володимир", оформлене протоколом зборів засновників фермерського господарства "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., визнано недійсними зміни до статуту фермерського господарства "Володимир" в новій редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів засновників господарства від 12.06.2012 р. та зареєстровані державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 9000374 від 13.06.2012р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2017 р., апеляційну скаргу фермерського господарства "Володимир" задоволено частково, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.11.2016 р. у даній справі скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

17.07.2017 р. до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява фермерського господарства "Володимир" від 15.07.2017 р. про винесення додаткового рішення у справі № 912/2732/16, за яким відповідач просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги у справі в розмірі 40 000, 00 грн.

За наслідками розгляду скарги заяви фермерського господарства "Володимир" господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Згідно з ст.44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому ЗУ "Про адвокатуру".

За змістом ч.3 ст.48 та ч.5 ст.49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п.1 ст.1 та ч.1 ст.6 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Вирішуючи питання про задоволення вимог щодо послуг адвоката, судами можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативними актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася у країні або у регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно зі ст.30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має враховувати розумність витраченого адвокатом часу.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові послуги адвоката покладаються на позивача.

Статтею 88 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виносяться ухвала (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про відмову в позові у даній справі постановлено судом апеляційної інстанції 21.02.2017 р., саме в день його прийняття та у відповідності до змісту ч. 3 ст. 105 ГПК України рішення набрало законної сили. Отже, додаткове рішення може бути винесено лише судом, який постановив у справі рішення по суті.

Оскільки рішення суду першої інстанції згідно постанови ДАГС від 21.02.2017 р. було скасовано, відповідно дана обставина виключає можливість прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, а отже заява відповідача не відповідає ст. 88 ГПК України.

Таким чином, судом першої інстанції прийнято вірну та обґрунтовану ухвалу від 21.07.17р. у справі №912/2732/16, що не спростовується доводами апеляційної скарги, яка не містить доводів щодо невірного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства "Володимир" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2017р. у справі №912/2732/16 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов