номер провадження справи 33/73/16-27/82/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 Справа № 908/2322/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз (01021 м. Київ, Кловський узвіз, 9/1)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035 м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

про стягнення суми

Головуючий суддя Дроздова С.С.

суддя Смірнов О.Г.

суддя Горохов І.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився (ОСОБА_1, дов. № 2-568 від 28.12.2016 р., у судовому засіданні 19.09.2017 р.)

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № Др.-2-0117 від 11.01.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" про стягнення 22 480 014 грн. 39 коп. за договором № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р., із яких: 18 412 960 грн. 02 коп. заборгованості за надані у лютому, травні, червні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу, 2 128 590 грн. 10 коп. пені, 178 284 грн. 05 коп. 3% річних, 565 961 грн. 65 коп. інфляційних втрат та 1 194 218 грн. 57 коп. 7% штрафу.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.11.2016 р. у справі № 908/2322/16 (суддя Мірошниченко М. В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 21 217 254 грн. 03 коп. основного боргу, 3 045 686 грн. 14 коп. пені, 269 095 грн. 63 коп., 3% річних, 819 347 грн. 08 коп. інфляційних втрат та 195 076 грн. 43 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 (у складі колегії суддів: Попкова Д.О. головуючий, ОСОБА_3, ОСОБА_4В.) рішення господарського суду Запорізької області від 01.11.2016 р. у справі № 908/2322/16 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 2 804 294 грн. 01 коп. заборгованості за надані в липні, серпні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу, 587 852 грн. 32 коп. інфляційної індексації, 50 626 грн. 90 коп. 3% річних, 765 082 грн. 79 коп. пені та в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення 94 07 грн. 89 коп. штрафу за липень 2016 року у зв'язку з чим викладено п. 2 резолютивної частини рішення в новій редакції. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз суму заборгованості за надані в лютому, травні, червні 2016 р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 18412960,02грн., пеню в розмірі 2280603,35 грн., 3% річних в розмірі 218468,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 231494,76 грн. та судовий збір в розмірі 172391,66 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р.у справі № 908/2322/16 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 господарського суду Запорізької області частково задоволено. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 господарського суду Запорізької області частково задоволено. Скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 господарського суду Запорізької області в частині стягнення 2 280 603 грн. 35 коп. пені, 218 468 грн. 73 коп. 3% річних, 231 494 грн. 76 коп. інфляційних втрат. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 господарського суду Запорізької області в іншій частині залишено без змін. В частині 2 280 603 грн. 35 коп. пені, 218 468 грн. 73 коп. 3% річних, 231 494 грн. 76 коп. інфляційних втрат справу № 908/2322/16 господарського суду Запорізької області передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.06.2017 р. справу № 908/2322/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 12.06.2017 р. справу № 908/2322/16 прийнято до провадження суддею Дроздовою С.С. у частині позовних вимог про стягнення 2 280 603 грн. 35 коп. пені, 218 468 грн. 73 коп. 3% річних, 231 494 грн. 76 коп. інфляційних втрат, присвоєно справі номер провадження 33/73/16-27/82/17, засідання суду призначено на 10.07.2017 р.

Відповідно до ст. 46 ГПК України, справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто у складі трьох суддів.

Ухвалою суду від 10.07.2017 р., враховуючи спірність заявлених позовних вимог, необхідність більш тривалого часу для вивчення матеріалів справи, а також у звязку з закінченням терміну розгляду справи та специфікою спору, що розглядається, необхідністю додаткового зясування обставин даної справи, справу № 908/2322/16 передано на колегіальний розгляд у складі трьох судді.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.07.2017 р. для розгляду справи № 908/2322/16 призначено колегію в складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Дроздова С.С., судді: Смірнов О.Г., Горохов І.С.

Ухвалою суду від 10.07.2017 р. справу № 908/2322 /16 прийнято до провадження колегію в складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Дроздова С.С., судді: Смірнов О.Г., Горохов І.С.; судове засідання призначене на 31.08.2017 р.

Ухвалою суду від 31.08.2017 р., згідно з письмовим клопотанням позивача, на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору в справі на 15 днів до 25.09.2017 р., на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 19.09.2017 р. у звязку з неявкою відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів у справі та документів, які необхідні для всебічного, обєктивного розгляду спору.

На підставі ст. 77 ГПК України, для необхідності надання сторонами додаткових доказів та документів, які необхідні для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи по суті, у судовому засіданні оголошувалась перерва до 22.09.2017 р.

У судовому засіданні 22.09.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До початку розгляду справи представник відповідача заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику відповідача, який прибув у судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судове засідання, призначене на 22.09.2017 р., представник позивача не зявився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового слухання справи позивач повідомлений, що слідує з протоколу судового засідання від 19.09.2017 р.

У пункті 3.9.1 постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 розяснено, що в разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Присутній у судовому засіданні 19.09.2017 р. представник позивача підтримав позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних та 3% річних, нарахованих за несвоєчасне виконання зобовязання з оплати послуг балансування природного газу в лютому, травні, червні 2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні 10.07.2017 р. надав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Зазначив, що підставою для звернення позивача до суду стало неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань з оплати наданих позивачем послуг балансування природного газу в лютому, травні, червні 2016 р. за договором № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р. Розрахунки з позивачем щодо оплати наданих послуг балансування природного газу відповідач мав здійснити відповідно до умов договору протягом 5 банківських днів з моменту отримання пакету документів, але чого відповідачем здійснено не було. Зазначена обставина й привела до нарахування відповідачу сум пені, 3% річних, інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобовязання з оплати послуг балансування природного газу в лютому, травні, червні 2016 р. Відповідач здійснив з позивачем розрахунки за лютий, травень, червень 2016 р. 27.01.2017 р. та 07.02.2017 р., тобто після прийняття рішення господарським судом Запорізької області від 01.11.2016 р. № 908/2322/16 та постанови від 06.12.2016 р. Донецьким апеляційним господарським судом. Розрахунки відповідач здійснював за рахунок отриманих з державного бюджету України коштів за спільними протокольними рішеннями, які були підписані відповідно до постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 р. Підпис позивача даних рішень свідчить не про зміну порядку та строків розрахунків по договору, а про погодження на отримання коштів від відповідача, які будуть перераховані з Державного бюджету України відповідно до постанови КМ України № 20 від 11.01.2005 р. Вказані спільні протокольні рішення були підписані та профінансовані з Державного бюджету України поза межами періоду нарахування сум пені, 3% річних та інфляційних та після звернення позивача до суду. З моменту отримання відповідачем листів позивача від 16.03.2016 р., 18.04.2016 р., 15.06.2016 р., 15.07.2016 р. щодо направлення актів про надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунків за спірний період, у відповідача виникло зобовязання здійснити оплату послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з моменту отримання актів. Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача пеню в розмірі 2280603,35 грн., інфляційні втрати в розмірі 231494,76 грн., 3% річних в розмірі 218468,73 грн.

Відповідач проти позову заперечив. У письмовому відзиві, який надійшов до суду 10.07.2017 р. зазначено, що позивач підписавши спільні протокольні рішення фактично погодився, що розрахунки за договором № НОМЕР_1 будуть відбуватись за рахунок державних коштів у порядку, передбаченому постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 р. Підписавши спільні протокольні рішення сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані за договором послуги. За таких обставин, для застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених п. 13.5 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами строків, визначених спільними протокольним рішеннями. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 31.08.2017 р. позивач подав до суду письмове заперечення на відзив відповідача. Відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на спільні протокольні рішення. Зазначає, що твердження відповідача спростовуються тим, що послуги з балансування обсягів природного газу були надані позивачем відповідачу не в звязку зі споживанням природного газу населенням у відповідні місяці 2016 року, а в звязку з використанням саме відповідачем обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати без належного підтвердження таких обсягів використання належними номінаціями та виділення обсягів споживання природного газу на виробничо-технологічні витрати будь-ким з постачальників природного газу, внаслідок чого виникли місячні негативні небаланси, які не були в добровільному порядку закриті відповідачем, що й призвело до надання позивачем послуг вказаного виду. При цьому, виробничо-технологічні витрати не мають жодного відношення до населення, оскільки є витратами відповідача задля належної роботи газорозподільної системи, експлуатацію якої здійснює відповідач. Положення постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 р. можуть застосовуватися до правовідносин, які стосуються споживання природного газу населенням, бюджетними установами, організаціями, тобто, до пільгових категорій споживачів. У даному випадку місячні негативні небаланси виникли внаслідок використання відповідачем природного газу на виробничо-технологічні витрати, що не має жодного відношення до пільг та субсидій та до споживання природного газу населенням. Порядок виконання зобовязання з оплати послуг з балансування природного газу відповідно до умов договору ніхто не змінював. Сторони договору не є бюджетними установами, розрахунки за договором не передбачають обовязкового використання саме бюджетних коштів. Зміни до договору в частині виконання відповідачем грошових зобовязань з оплати послуг з балансування обсягів природного газу не вносилися. Відповідач здійснив розрахунки за послуги балансування природного газу за лютий, травень, червень 2016 р. 27.01.2017 р. та 07.02.2017 р., тобто після прийняття рішення господарського суду Запорізької області від 01.11.2016 р. у даній справі. Розрахунок за послуги був здійснений за рахунок отриманих з державного бюджету коштів за спільними протокольними рішеннями. Спільні протокольні рішення були підписані та профінансовані з державного бюджету поза межами періоду нарахування сум пені, 3% та інфляційних втрат, а також після звернення позивача до суду та порушення провадження в даній справі. Наполягає на задоволенні позову, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2280603,35 грн., інфляційні втрати в сумі 231494,76 грн., 3% річних у розмірі 218468,73 грн.

Приймаючи до уваги належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового засідання, доказове наповнення матеріалів справи, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, вислухавши пояснення представників сторін, які надавалися в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі № 908/2322/16 скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 у частині стягнення 2280603,35 грн. пені, 218468,73 грн. 3% річних, 231494,76 грн. інфляційних втрат, у даній частині справу № 908/2322/16 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

У постанові зазначено, що суди дійшли до передчасного висновку про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за прострочення наданих у лютому, травні, червні 2016 р. послуг з балансування обсягів природного газу, оскільки судами не встановлено дату порушення грошового зобовязання за договором.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Виконуючи постанову Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі № 908/2322/16, при новому розгляді справи в частині стягнення 2280603,35 грн. пені, 218468,73 грн. 3% річних, 231494,76 грн. інфляційних втрат суд встановив наступне.

17.12.2015 р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (Оператором, позивачем у справі) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (Замовником, відповідачем у справі) було укладено договір транспортування природного газу № НОМЕР_1.

Договір між сторонами укладено керуючись Законом України Про ринок природного газу та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2493 (далі Кодекс).

Відповідно до п. 17.1 договору він набирає чинності з дня його укладання на строк до 31 грудня 2016 року, а умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме, з 01 грудня 2015 року.

Згідно з пунктом 2.1 договору, за цим договором Оператор зобов'язується надати Замовнику послуги транспортування природного газу (далі послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник зобов'язується сплатити Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Відповідно до п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

До послуг, які можуть надаватися Замовнику за договором, належать послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (п. 2.3).

Відповідно до п. 4.1 договору Замовник зобов'язався, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів (п. 9.4 договору).

Згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Як встановлено судом, позивач у період: лютий, травень, червень 2016 р. у звязку зі здійсненням прав та обовязків, передбачених договором, встановив наявність у відповідача негативних місячних небалансів: у лютому 2016 р. в обсязі 2099,850 тис.куб.м., у травні 2016 р. в обсязі 199,700 тис. куб. м., у червні 2016 р. в обсязі 199,160 тис. куб. м., що не були врегульовані відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом.

У звязку з цим, позивачем відповідно до вимог п.п. 9.1-9.5, 11.4 договору було складено акти надання послуг балансування обсягів природного газу:

- № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. на суму 18865388,38 грн.;

- № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму 1339108,32 грн.;

- № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму 1352694,72 грн.

Також, позивачем був складений коригуючий акт від 31.03.2016 р. № 02-16-151200075-БАЛАНС/КОР, яким зменшено вартість наданих у лютому послуг на суму 3144231,40 грн.

Позивач виписав відповідачу рахунки:

- № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. на суму 18865388,38 грн., а після складення коригуючого акту від 31.03.2016 р. рахунок № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р. на суму 15721156,98 грн.;

- № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму 1339108,32 грн.;

- № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму 1352694,72 грн.

Усього позивачем складені акти надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунки на загальну суму 18412960,02 грн.

У матеріалах справи мається копія акту звірки розрахунків станом на 30.06.2016 р., складений сторонами в справі, відповідно до якого сальдо на 30.06.2016 р. на користь позивача за договором № НОМЕР_1 склало суму 18412960,02 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі № 908/2322/16, які набрали чинності, встановлено, що зобовязання з оплати наданих позивачем, відповідно до зазначених актів, послуг балансування обсягів природного газу, відповідач не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 18412960,02 грн., яка була стягнута з відповідача на користь позивача даною постановою апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки відповідач не розрахувався за послуги в установлений договором строк, позивач нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати, що є предметом судового розгляду при новому розгляді справи № 908/2322/16.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем склалися господарські відносини на підставі укладеного ними договору транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р., який породив взаємні права та обовязки. Так, обовязком позивача стало надання відповідачу передбачених договором послуг, а обовязком відповідача оплата їх вартості на умовах, визначених договором.

Листами від 16.03.2016 р. вих. № 3833/12, від 18.04.2016 р. вих. № 5885/12, від 15.06.2016 р. вих. № 8738/12 позивач направив на адресу відповідача для здійснення оплати перелічені вище акти надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунки за відповідні місяці, просив здійснити оплату в термін, визначений договором транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № НОМЕР_1.

Лист від 16.03.2016 р. вих. № 3833/12, акт № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. на суму 18865388,38 грн., рахунок № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. на суму 18865388,38 грн., додаток до акту (розрахунок вартості послуг балансування) були направлені 18.03.2016 р. на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 18.03.2016 р. (а.с. 37 т. 1).

Лист від 18.04.2016 р. вих. № 5885/12 стосовно коригуючого акту, коригуючий акт № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р., рахунок 02-16--БАЛАНС/КОР на суму 15721156,98 грн. та додаток до коригуючого акту (розрахунок вартості послуг балансування) були направлені 30.04.2016 р. на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 30.04.2016 р. (а.с. 42 т. 1).

Лист від 15.06.2016 р. вих. № 8738/12, акт № 05-16--БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму 1339108,32 грн., рахунок № 02-16--БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму 1339108,32 грн., додаток до акту (розрахунок вартості послуг балансування) були направлені 21.06.2016 р. на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 21.06.2016 р. (а.с. 48 т. 1).

Лист від 15.07.2016 р. вих. № 10069/12, акт № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму 1352694,72 грн., рахунок № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму 1352694,72 грн., додаток до акту (розрахунок вартості послуг балансування) були направлені 20.07.2016 р. на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 20.07.2016 р. (а.с. 54 т. 1).

За умовами укладеного між сторонами договору № НОМЕР_1, у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу. До чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, позивач надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру, який повинен були сплачений у строк, що не перевищує п'яти банківських днів (пункти 9.1, 9.4 Договору). Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору (п. 11.4 договору).

Розрахунки вартості послуг балансування та рахунки за спірні місяці відправлені позивачем відповідачу не на електронну адресу останнього, як визначено умовами договору, а на поштову адресу, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 42 т. 1, 100-103 т. 2) та умов договору останнім днем належного виконання грошового зобовязання з оплати послуг балансування щодо кожного окремого рахунку, враховуючи дату отримання відповідачем вказаних рахунків, є:

- за лютий 2016 р. (рахунок № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р., з урахуванням коригуючого акту та рахунку № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р.) 11.05.2016 р. (5 банківських днів із 29.04.2016 р., дати отримання листа з рахунком відповідачем), прострочення виконання з 12.05.2016 р.;

- за травень 2016 р. (рахунок № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р.) - 07.07.2016 р. (5 банківських днів із 30.06.2016 р., дати отримання листа з рахунком відповідачем), прострочення виконання з 08.07.2016 р.;

- за червень 2016 р. (рахунок № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р.) - 05.08.2016 р. (5 банківських днів із 29.07.2016 р., дати отримання листа з рахунком відповідачем), прострочення виконання з 08.08.2016 р.

У визначений договором строк відповідач за послуги балансування з позивачем не розрахувався, що встановлено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі № 908/2322/16, які набрали чинності, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 18412960,02 грн., яка була стягнута з відповідача на користь позивача даною постановою апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Правові наслідки порушення грошового зобовязання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунки позовних вимог позивача (а.с. 7, 8 т. 2), враховуючи встановлену вище дату прострочення платежу суд зазначає, що належна до стягнення сума інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду становить:

- 187131,95 грн. за рахунком № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. (з урахуванням коригуючого рахунку № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р.) на суму боргу 15721156,98 грн. (період індексації становить із червня 2016 р. по вересень 2016 р.);

- 20014,31 грн. за рахунком № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму боргу 1339108,32 грн. (період індексації становить із серпня 2016 р. по вересень 2016 р.);

- 24348,50 грн. за рахунком № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму боргу 1352694,72 грн. (період індексації становить вересень 2016 р.).

Таким чином, загальний розмір належних до стягнення з відповідача інфляційних втрат становить 231494,76 грн., в іншій частині стягнення інфляційних втрат судом відмовляється.

Належна до стягнення з відповідача загальна сума 3% річних становить 217921,51 грн:

- 199736,01 грн. за рахунком № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. (з урахуванням коригуючого рахунку № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р.) на суму боргу 15721156,98 грн. (за період із 12.05.2016 р. по 13.10.2016 р.);

- 10756,77 грн. за рахунком № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму боргу 1339108,32 грн. (за період із 08.07.2016 р. по 13.10.2016 р.);

- 7428,73 грн. за рахунком № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму боргу 1352694,72 грн. (за період із 08.08.2016 р. по 13.10.2016 р.).

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно з положеннями Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 13.5 договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з перерахунком суду, загальний розмір пені, яку належить стягнути з відповідача становить 2374610,97 грн.:

- 2187216,70 грн. за рахунком № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. (з урахуванням коригуючого рахунку №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р.) на суму боргу 15721156,98 грн.;

- 111665,54 грн. за рахунком № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму боргу 1339108,32 грн.;

- 75728,73 грн. за рахунком № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму боргу 1352694,72 грн.

Як вбачається з постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 з відповідача на користь позивача стягнуто, зокрема, пеню в розмірі 2280603,35 грн. У даній частині постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. справу № 908/2322/16 передано на новий розгляд до господарського суду України.

Згідно з мотивувальною частиною постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 розмір пені, передбаченої п. 13.5 договору, враховуючи правильність визначення дати прострочення платежу, становить:

- за рахунком № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 р. (з урахуванням коригуючого рахунку № 02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 р.) на суму боргу 15721156,98грн., простроченого в оплаті з 12.05.2016 р. по 13.10.2016 р. 2193209,08 грн.

- за рахунком № 05-05-БАЛАНС від 31.05.2016 р. на суму боргу 1339108,32 грн., простроченого в оплаті з 08.07.2016 р. по 13.10.2016 р. (в межах заявлених позовних вимог) 111665,54 грн.

- за рахунком № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016 р. на суму боргу 1352694,72 грн., простроченого в оплаті з 08.08.2016 р. по 13.10.2016 р. (в межах заявлених позовних вимог) 75728,73 грн.

Таким чином, загальний розмір належної до стягнення пені, з урахуванням правильності її розрахунку, становить 2280603,35 грн.

Разом з тим, за арифметичним підрахунком господарського суду Запорізької області сум пені, визначених Донецьким апеляційним господарським судом окремо по кожному рахунку (2193209,08 грн. + 111665,54 грн. + 75728,73 грн.), загальна сума пені складає 2380603,35 грн., а не сума 2280603,35 грн., як визначено Донецьким апеляційним господарським судом у постанові від 06.12.2016 р., тобто допущено арифметичну помилку.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги в цілому задовольняються судом частково.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що підписавши спільні протокольні рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані за договором послуги.

Заперечення відповідача судом відхиляються виходячи з наведеного нижче.

Як слідує з матеріалів справи, після прийняття постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 та під час перегляду даної постанови Вищим господарським судом України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», між сторонами в справі та іншими учасниками підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 1/УТГ від 12.01.2017 р., № 8/УТГ від 18.01.2017 р., № 409/у від 19.01.2017 р., № 54/УТГ від 03.02.2017 р.

Відповідно до умов вказаних протокольних рішень ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» перераховує ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» кошти в сумі:

405000,00 грн. за надані послуги по договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № НОМЕР_1 за 2016 рік із записом у графі «призначення платежу»: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата та номер Спільного протокольного рішення, за надані послуги по договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № НОМЕР_1 за 2016 рік.

5000000,00 грн., 13000000,00 грн. та 10000,00 грн. за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016 році згідно договору від 17.12.2015 р. № НОМЕР_1 із записом у графі «призначення платежу»: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата та номер Спільного протокольного рішення, за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016 році, згідно договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № НОМЕР_1.

У розділах 3 спільних протокольних рішень передбачено, що сторони зобовязуються перераховувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

Згідно п. 5.2 спільних протокольних рішень, спільні протокольні рішення набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами й діють до повного виконання сторонами зобовязань за цими спільними протокольними рішеннями.

На момент прийняття судом даного рішення, вказані вище спільні протокольні рішення підписані представниками всіх учасників взаєморозрахунків та скріплені їх печатками.

З постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у даній справі вбачається, що на момент прийняття судом даної постанови спільні протокольні рішення, про які зазначено вище, були не підписані всіма сторонами.

Як зазначалося судом вище, сума боргу за надані в лютому, травні, червні 2016 р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 18412960,02 грн. стягнута з відповідача на користь позивача згідно з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у даній справі. Постанова апеляційної інстанції в даній частині залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі № 908/2322/16.

Борг за послуги з балансування природного газу за договором № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р. за лютий, травень, червень 2016 р. погашені відповідачем згідно з умовами спільних протокольних рішень, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін.

Періоди нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, що є предметом спору в даній справі, не охоплюються підписаними спільними протокольними рішеннями, рішення підписані значно пізніше, ніж періоди, за які нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги в цілому задовольняються судом частково.

Керуючись ст.ст. 2-1, 4-6, 22, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ, м. Київ, до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ, м. Запоріжжя, про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) суму 231494 (двісті тридцять одна тисяча чотириста девяносто чотири) грн. 76 коп. інфляційних втрат, суму 217921 (двісті сімнадцять тисяч девятсот двадцять одна) грн. 51 коп. 3% річних, суму 2374610 (два мільйони триста сімдесят чотири тисячі шістсот десять) грн. 97 коп. пені, суму 42360 (сорок дві тисячі триста шістдесят) грн. 41 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено та підписано 25 вересня 2017 р.

Головуючий суддя С.С. Дроздова

Суддя О.Г. Смірнов

Суддя І.С. Горохов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.