УХВАЛА

21.09.2017Справа № 910/13985/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття»

до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта»

про стягнення 848.004.238,08 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Якименко Ю.В., довіреність № 132 від 23.12.2016

Чабан Д.Ф., довіреність № 01 від 10.01.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» 848.004.238,08 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.03.2015 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди резервуарних ємностей № ОР-15-19. Згідно умов даного договору орендодавець передає орендареві в тимчасове, платне користування майно (резервуарні ємності), що належить орендодавцеві на праві власності. Майно призначене для зберігання нафти сирої, в кількості 101884,40 тонн нафти, що відповідає ГОСТ 9965-76 «Нефть для нефтеперерабатывающих предприятий», про що складається акт приймання-передачі майна та акт поклажі нафти в передані резервуари. Того ж дня, 18.03.2015 між сторонами складений акт поклажі нафти, яким сторони підтвердили факт розміщення 101884,40 метричних тонн нафти ПАТ «Укртрансиафта» в резервуарах позивача. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 договір оренди резервуарних ємностей № ОР-15-19 від 18.03.2015 визнано удаваним та недійсним. Касаційною інстанцією вказану постанову залишено в силі. За висновками суду апеляційної та касаційної інстанцій - відносини з розміщення 101884,40 тонн нетто нафти відповідача у резервуарах позивача є саме правовідносини щодо поклажі, зберігання, повернення, зняття з поклажі нафти. Таким чином в даному випадку мають місце відносини зберігання, які сторони назвали договором оренди. Укладаючи договір оренди майна, сторони вступили в договірні відносини з метою забезпечення можливості зберігати нафту в резервуарах позивача. Тобто, укладений договір оренди, насправді є правочином зберігання, а не оренди, - тобто договір оренди є удаваним правочином відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України. Суд апеляційної інстанції вказав, що факт визнання недійсним договору не позбавляє сторін права вирішення цього питання в іншому провадженні відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України. На сьогоднішній день на ринку нафтопродуктів сформована ціна послуг із зберігання нафти в розмірі 9,60 грн. з ПДВ за одну добу однієї тонни нафти. Розрахунок ціни послуг зберігання нафти у розмірі 101884,40 тонни здійснено за період з 18.03.2015 по 31.07.2017, що становить 848.004.238,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13985/17 та призначено справу до розгляду на 21.09.2017.

Від позивача 18.09.2017 на адресу суду надійшли витребувані судом документи.

Відповідачем 19.09.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/13985/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/13377/16.

Позивачем 21.09.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити повноважного представника в судове засідання.

Позивач в судове засідання 21.09.2017 не з'явився.

Суд розглянувши в судовому засіданні подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі відзначає наступне

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Нафтохімік Прикарпаття» у липні 2016 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення витрат понесених у зв'язку із зберіганням 101884,40 метричних нетто тонн нафти у період з 01.04.2015 по 04.05.2016 в сумі 260.824.064,00 грн. При цьому розрахунок здійснено від кількості нафти, що знаходиться на зберіганні (101884,40 метричних нетто тонн) за ціною 6,40 грн. за одну тонну нафти за одну добу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13377/16 та призначено до розгляду.

Слід зазначити, що позовні вимоги у справах охоплюють один і той же період, оскільки у справі № 910/13377/16 періодом стягнення є 01.04.2015 - 04.05.2016, а у справі № 910/13985/17 періодом є 18.03.2015 - 31.07.2017.

В подальшому у справі № 910/13377/16 ухвалою суду від 22.09.2016 призначено судову економічно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інститут судових експертиз та на вирішення якої поставлено питання щодо ринкової вартості на території України нафти (з якісними класифікаторами, що знаходиться у резервуарах позивача) та чи підтверджено документально понесення фактичних витрат ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на зберігання 1 тони нафти за одну добу за період з 01.04.2015 по 04.05.2016 в розмірі 6,40 грн. і якщо ні, то на яку суму підтверджується.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи те, що спір у справі № 910/13377/17, пов'язаний з вирішенням спору по суті у даній справі, оскільки важливим є встановлення розміру фактичних витрат за зберігання нафти у період, що заявлений у даній справі та наявності правових підстав їх стягнення, господарський суд вважає доцільним зупинити провадження у справі № 910/13985/17 до вирішення спору по суті у справі Господарського суду міста Києва № 910/13377/16.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 79, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі № 910/13985/17 до вирішення спору по суті у справі Господарського суду міста Києва № 910/13377/16.

2. Зобов'язати сторони невідкладно надати належним чином оформлені докази усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі з їх настанням.

СуддяВ.В.Сівакова