ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 Справа № 917/1247/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", вул. Володарського 5, м. Дніпро, 49029

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36004

про стягнення 46 291,80 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Медяний О.Ю., довіреність № 223юр від 30.12.2016

від відповідача: не з'явився

Розглядається позов про стягнення 46 291,80 грн. попередньої оплати, перерахованої на виконання договору поставки № 15613/34/157006 від 15.01.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови договору поставки №15613/34/157006 від 15.01.2017, а саме: не здійснив поставку оплаченого товару.

27.09.2017 від позивача надійшло заява про зменшення суми позовних вимог (вх. №11928 від 27.09.2017), у якій просить суд стягнути з відповідача 41963,15 грн. попередньої оплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява про зменшення розміру позовних вимог приймається судом. Розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог, а саме: про стягнення 41963,15 грн. попередньої оплати.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1, 36004, що співпадає з адресою, зазначеною у позовній заяві.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

В п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив:

15.01.2017 між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладений договір поставки № 15613/34/157006.

У відповідності до п.1.1 договору Постачальник (відповідач) зобов'язувався поставити (передавати у власність) Покупцю Товар партіями, в асортименті, кількості та за цінами зазначеними у видаткових накладних.

Поставка Товару здійснюється Постачальником протягом дії цього договору поетапно, окремими партіями відповідно до направлених Покупцем заявок факсом або по електронній пошті, в яких вказується кількість, найменування (номенклатура) Товару, дата та номер цього договору. Покупець погоджується, що поставка кожної партії Товару, яка їм замовлена може бути здійснена протягом 10 робочих днів (п. 3.1).

Відповідно до п. 3.4 договору датою поставки Товару є дата підписання видаткової накладної сторонами.

Пунктом 3.2 договору визначено, що поставка кожної партії Товару здійснюється на склад Покупця за адресою: 19101. м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5.

Відповідно до п. 2.2 договору Покупець проводить попередню оплату кожної партії Товару, згідно виставленого рахунку - фактури. Покупець погоджується, що поставка кожної партії Товару, яка їм замовлена може бути здійснена протягом 10 робочих днів (п.3.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року відповідачем виставлено позивачу до сплати рахунки - фактури на загальну суму 83093,79 грн. Позивачем на виконання умов договору проведено оплату за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року на загальну суму 83093,79 грн.

21.09.2017 відповідачем здійснено поставку товару на суму 4328,65 грн., відповідно до накладних №№ 231, 232, 233, 234, 235, 236.

Відповідач в порушення умов п. 3.1 вищевказаного договору, не здійснив поставку оплачена Товару протягом 10 робочих днів в повному обсязі, з дати оплати товару.

Згідно з п. 3.4 договору, датою поставки Товару с дата підписання видаткової накладної сторонами.

Так, відповідачем 10.04.2014, виставлено до сплати рахунок № 53 на суму 10606,00 грн., позивачем 17.04.2014 проведено оплату в розмірі 10606,00 грн., відповідно до платіжного доручення №348 03.06.2014.

Відповідачем згідно з накладною № 62 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 9376,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 1230,00 грн., згідно з виставленим рахунком № 53.

Відповідачем 05.06.2014 виставлено до сплати рахунок № 80 на суму 6300,00 грн. позивачем 10.06.2014 проведено оплату в розмірі 6300,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 4818.

Відповідачем згідно з накладними № 162 від 30.01.2015, № 228 від 13.07.2016, №229 від 09.09.2016, №230 від 02.12.2016р., поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 5340,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 960,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 80.

Відповідачем 05.08.2014, виставлено до сплати рахунок № 103 на суму 234,00 грн., позивачем 21.08.2014 проведено оплату в розмірі 234,00 грн., відповідно до платіжного доручення №234.

Відповідачем не поставлено Товар на загально суму 234,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 103.

Відповідачем 05.08.2014, виставлено до сплати рахунок № 104 на суму 78,00 грн. Позивачем 21.08.2014 проведено оплату в розмірі 78,00 грн., відповідно до платіжного доручення №455.

Відповідачем не поставлено Товар на загальну суму 78,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 104.

Відповідачем 05.08.2014, виставлено до сплати рахунок № 102 на суму 1476,00 грн. Позивачем 21.08.2014 проведено оплату в розмірі 1476,00 грн, відповідно до платіжного доручення №495.

30.09.2014 відповідачем згідно з накладною № 110 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 420,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 1056,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 102.

Відповідачем 05.08.2014 виставлено до сплати рахунок № 105 на суму 9234,98 грн. Позивачем 21.08.2014 проведено оплату в розмірі 9234,98 грн, відповідно до платіжного доручення №507.

Відповідачем згідно з накладними № 112 від 30.09.2014, № 139 від 09.12.2014, № 4083 від 27.10.2014 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 6639,98 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 2595,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 105.

Відповідачем 07.08.2014 виставлено до сплати рахунок № 112 на суму 23364,00 грн.

Позивачем 26.08.2014 проведено оплату в розмірі 23364,00 грн, відповідно до платіжного доручення №537.

17.03.2016 відповідачем згідно з накладною накладної № 82910153 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 3696,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 19668,00 грн., згідно з виставленим рахунком № 112.

Відповідачем 10.10.2014 виставлено до сплати рахунок № 132 на суму 1274,80 грн. Позивачем 16.10.2014 року проведено оплату в розмірі 1274,80 грн., відповідно до платіжного доручення №1466 від 09.12.2014.

Відповідачем згідно з накладною № 142 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 910,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 364,80 грн. згідно з виставленим рахунком №132.

Відповідачем 10.10.2014 виставлено до сплати рахунок № 133 на суму 27640,00 грн.

Позивачем 02.12.2014 проведено оплату в розмірі 27640,00 грн., відповідно до платіжного доручення №2368.

Відповідачем згідно з накладними № 152 від 29.12.2014, № 158 від 20.01.2015, №163 від 30.01.2015, 165 від 17.02.2015, № 168 від 17.03.2015, поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 9660,00 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 17980,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 133.

Відповідачем 14.11.2014, виставлено до сплати рахунок №141 на суму 264,00 грн. Позивачем 20.11.2014 проведено оплату в розмірі 264,00 грн., відповідно до платіжного доручення №2126.

Відповідачем не поставлено Товар на загальну суму 264,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 141.

Відповідачем 14.11.2014, виставлено до сплати рахунок № 143 на суму 2622,01 грн. Позивачем 20.11.2014 проведено оплату в розмірі 2622,01 грн., відповідно до платіжного доручення №2158.

09.12.2014 відповідачем згідно з накладною № 145 поставлено на адресу позивача Товар на загальну суму 760,01 грн.

Отже, відповідачем недопоставлено Товар на загальну суму 1862,00 грн. згідно з виставленим рахунком № 143.

21.09.2017 відповідачем здійснено поставку Товару на суму в розмірі 4328,65 грн., відповідно до накладних №№ 231, 232, 233, 234, 235.

Таким чином, загальна сума, на яку недопоставлено Товар за договором, складає 41963,15 грн.

09.12.2016 на адресу відповідача направлено претензію за вих.№ 474/17-18 з вимогою про повернення суми попередньої оплати, але як зазначає позивач, вимоги ПАТ "Дніпрогаз" залишились відповідачем без задоволення.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 41963,15 грн. попередньої оплати.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимога позивача про повернення суми попередньої оплати підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання з договору поставки.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що у разі якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором поставки, перерахувавши відповідачу 83093,79 грн. попередньої оплати.

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за вказаним договором не поставив Товар на загальну суму 41963,15 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань відповідачем, щодо поставки товару позивачу, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення передоплати за договором поставки в сумі 41963,15 грн.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", вул. Володарського 5, м. Дніпро, 49029, - 41963,15 грн. попередньої оплати.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.10.2017.

Суддя О.А. Киричук