ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа № 914/3004/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Костів Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Софійський" вих.№ 25/291 від 06.07.2017 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 31.05.2017 року за результатами розгляду заяви ПАТ "Банк "Софійський", м. Київ

про грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафтотрейд Лтд", м. Львів

у справі № 914/ 3004/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойл ГалТрейд", м. Львів

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафтотрейд Лтд" (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА,72; ),

за участю представників сторін:

від скаржника: не з'явився,

від заявника: не з'явився,

боржника: не з'явився.

Апелянт, сторони та інші учасники провадження у справі про банкрутство явки представників у судові засідання не забезпечили. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 27.09.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.05.2017 року у справі №914/3004/16 (суддя Чорній Л.З.) затверджено реєстр вимог кредиторів у наступних розмірах:

Вимоги першої черги на загальну суму 19 736,00 грн. в т.ч.:

- ТзОВ «Ойл ГалТрейд» - 16 980,00 грн.

- ПАТ «Банк «Софіївський» - 2 756,00 грн.

Вимоги другої черги відсутні.

Вимоги третьої черги відсутні.

Вимоги четвертої черги на загальну суму 91 098 448,76 грн. в т.ч.:

- ТзОВ «Ойл ГалТрейд» - 71 098 448,76 грн.

- ПАТ «Банк «Софіївський» - 20 000 000,00 грн.

Вимоги п'ятої черги відсутні.

Вимоги шостої черги на загальну суму 9 078 806, 06 грн. в т.ч.:

- ПАТ «Банк «Софіївський» - 9 078 806, 06 грн. (п.1)

Зобов'язано розпорядника майна:

- провести перші збори кредиторів;

- надати суду оригінали протоколу перших зборів кредиторів, комітету кредиторів (п.2).

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 31.05.2017 року у справі №914/3004/16, Публічне акціонерне товариство «Банк «Софійський» звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№01-05/3692/17 від 01.08.2017 року). Апелянт зазначає, що кредитором ТзОВ «Ойл ГалТрейд» не доведено реальність (товарність) операцій поставки нафтопродуктів, не підтверджено наявність матеріально-технічних ресурсів для їх переміщення, до заяви не додано доказів відображення цих операцій у первинних документах, не підтверджено виписками з рахунків рух коштів, наведений у акті звірки, не подано актів приймання-передачі нафтопродуктів та заявки на їх поставку згідно з договором (п.4.1). Також апелянт зазначає про пов'язаність ТзОВ «Ойл ГалТрейд» з ТзОВ "Галнафтотрейд Лтд". Відтак, просить суд скасувати ухвалу суду від 31.05.2017 року в частині визнання грошових вимог ТзОВ «Ойл ГалТрейд» в розмірі 3 200,00 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу, 70 531 063,76 грн. боргу, які підлягають погашенню в четверту чергу, та включення їх в реєстр вимог кредиторів; направити справу до господарського суду Львівської області для розгляду грошових вимог ТзОВ «Ойл ГалТрейд» до ТзОВ "Галнафтотрейд Лтд" в новому складі суду.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП "Документообіг господарських судів", 01.08.2017 року справу за №914/3004/16 розподілено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., а членами колегії визначено суддів Галушко Н.А., Костів Т.С.

03.08.2017 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.09.2017 року.

04.09.2017 року представником апелянта через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання 13.09.2017 року сторони та інші учасники справи явки представників не забезпечили. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.09.2017 року.

У судове засідання 27.09.2017 апелянт і сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство явки представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань, заяв не подавали.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи повторну неявку учасників процесу в судове засідання, а також беручи до уваги встановлення ст.102 ГПК України строків розгляду апеляційних скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за відсутності представників учасників справи..

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Ухвалою суду від 14.12.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтотрейд Лтд» за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл ГалТрейд».

Згідно із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл ГалТрейд» від 25.11.2016 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтотрейд Лтд» існує заборгованість в сумі 559 000,00 грн. основного боргу та 8 385,00 грн. судового збору. Вказана заборгованість підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 22.03.2016 року у справі № 910/2870/16, відповідно до якого (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.04.2016 року) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ЛТД» (03191, м. Київ, вул. Фрунзе, буд.160, літ.Б, офіс 806, ідентифікаційний код 38833409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімол» (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, буд.160, літ. Б, офіс 808, ) попередньої оплати у розмірі 559 000,00 грн. та 8 385,00 грн. судового збору.

Щодо найменувань позивача та відповідача у вказаному рішенні, матеріалами справи підтверджено, що на підставі протоколу № 24/10 від 24.10.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімол» перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл ГалТрейд» (код ЄДР 38927182). Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд ЛТД» перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Галнафтотрейд ЛТД» (код ЄДР 38833409) на підставі протоколу № 01/16 від 24.10.2016 р., що узгоджується з положеннями статуту ТзОВ «Галнафтотрейд ЛТД», копія долучено до матеріалів справи.

Заборгованість в сумі 567 385,00 грн. визнана ухвалою господарського суду Львівської області від 14.12.16 року.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

16.01.17 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл ГалТрейд» заявило додаткові вимоги до боржника на суму 70 531 063,76 грн., а також 3 200,00 грн. судового збору за подання до суду заяви з додатковими вимогами до боржника.

Згідно з договором поставки №1 від 07.02.14 р., укладеним між ТзОВ «Ексімол» та ТзОВ «Нафтотрейд ЛТД», постачальник (ТзОВ «Ексімол») у порядку та на умовах, визначених договором, зобов'язався постачати і передавати у власність покупцеві, а покупець приймати і оплачувати нафтопродукти, іменовані «товар» (п.1.1 договору).

Найменування, кількість, номенклатура, ціна, загальна вартість та умови поставки кожної окремої партії товару визначаються сторонами в рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається сумою всіх узгоджених рахунків-фактур та/або видаткових накладних до цього договору (п.2.4 договору).

Згідно з видатковими накладними №143 від 29.12.2015 року, №142 від 18.12.2015 року, №141 від 18.12.2015 року, №140 від 17.12.2015 року, №139 від 16.12.2015 року, №138 від 16.12.2015 року, №137 від 15.12.2015 року, №136 від 15.12.2015 року, №135 від 14.12.2015 року, №134 від 14.12.2015 року, №133 від 11.12.2015 року, №130 від 11.12.2015 року, №129 від 10.12.2015 року, №132 від 10.12.2015 року, долученими до матеріалів справи 25.01.2017 року, на підставі договору від 07.02.14 року ТзОВ «Ексімол» поставило ТзОВ «Нафтотрейд ЛТД» товар на загальну суму 81 607 521,10 грн. Видаткові накладні оформлені належним чином, містять підписи та печатки осіб постачальника і отримувача. Заперечень покупця щодо отриманого товару чи щодо неотримання такого товару матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст.691 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч.1,2 ст.692 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У договорі поставки сторони визначили, що ціна на товар погоджується на кожну окрему партію товару і фіксується у відповідних рахунках/фактурах та/або видаткових накладних (п.3.1).

Згідно з додатковою угодою №1 від 14.02.2014 року право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання ним видаткової накладної (п.4.4).

Оплата товару здійснюється покупцем з відстроченням платежу у строк, що не перевищує 80 календарних днів з моменту поставки товару (п.5.3 договору).

Відповідно, зі спливом 80 календарних днів з моменту поставки товару, яка відбувалася 10.12, 11.12, 14.12, 15.12, 16.12, 17.12, 18.12, 29.12.15 року, покупець зобов'язаний був оплатити отриманий товар.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно, видаткові накладні у відповідності до вимог законодавства та договору поставки є первинними доказами, які підтверджують здійснення господарської операції між контрагентами. Крім цього, 24.05.2017 року заявником долучено копії заявок до договору поставки від 07.02.2014 року, акти приймання-передачі нафтопродуктів від 11.12.2015 року, від 10.12.2015 року, від 17.12.2015 року, від 18.12.2015 року, від 14.12.2015 року, від 15.12.2015 року, від 16.12.2015 року, від 29.12.2015 року. Наведене спростовує заперечення апелянта стосовно відсутності первинних доказів здійснення поставки товару та недоведеності реальності операцій поставки нафтопродуктів.

Заперечення апелянта в частині недоведеності наявності матеріально-технічних ресурсів для переміщення нафтопродуктів не спростовують факту поставки товару згідно з договором. Крім цього, ні договором, ні законодавчими нормами не передбачено складення актів зливу. Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155, передбачено лише оформлення актів перевірки ПРК (ОРК) на точність відпуску нафтопродуктів на АЗС та зливання їх після перевірки до резервуарів за формою N 1-НП за результатами комісійної перевірки за претензіями споживачів.

Первинні докази здійснення боржником оплати отриманого товару відсутні. Однак, в акті звірки взаємних розрахунків за період січень 2015 - грудень 2016 років сторони погодили, що заборгованість ТзОВ «Галнафтотрейд ЛТД» станом на 31.12.2016 року становить 70 531 063,73 грн. Суд звертає увагу, що у нього відсутні повноваження виходити за межі заявлених вимог, тому, не зважаючи на ціну товару, визначену вище згідно з видатковими накладними, визнаються вимоги в розмірі, визначеному заявником.

Враховуючи наведене, місцевим судом правомірно визначено загальний розмір заборгованості боржника перед ТзОВ «Ойл ГалТрейд» в сумі 71 115 428,76 грн. (567 385,00 грн. - вимоги визнані ухвалою суду від 14.12.16 р., 13 780,00 грн. - судовий збір за подання до суду заяви про порушення провадження у справі, 70 531 063,76 грн. згідно договору поставки та 3 200,00 грн. судового збору за подання до суду заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Щодо заперечень апелянта про пов'язаність ТзОВ «Ойл ГалТрейд» з ТзОВ "Галнафтотрейд Лтд", колегія суддів зазначає про відсутність документального підтвердження таких припущень апелянта та недостатність обгрунтувань лише з посиланням на однакове місце реєстрації осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Колегія суддів зазначає, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Так, оскаржуваною ухвалою також включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ «Банк «Софійський». Разом з тим, в межах даної апеляційної скарги переглядається ухвала суду від 31.05.2017 року про затвердження реєстру вимог кредиторів, а за результатами розгляду заяви ПАТ «Банк «Софійський» судом було винесено окрему ухвалу від 31.05.2017 року, в якій зазначені мотиви визнання таких вимог, і яка не оскаржується в судовому порядку.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає.

Відповідно до ст.103 ГПК України колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та про недоведеність вимог апеляційної скарги.

Сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Софійський" вих.№ 25/291 від 06.07.2017 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 31.05.2017 року про затвердження реєстру вимог кредиторів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 02.10.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Костів Т.С.