ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.2017 Справа №905/878/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кротінової О.В., судді Матюхіна В.І., судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області, ,

до відповідача 1, Відділу освіти Марїнської районної державної адміністрації, м.Марїнка Донецької області, ,

до відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, ,

до відповідача 3, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, в особі філії Богоявленська Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Богоявленка Мар'їнського району Донецької області, ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Богоявленської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів, с.Богоявленка Мар'їнського району Донецької області, ,

про визнання недійсним договору та зобовязання звільнити займану земельну ділянку, -

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 службове посвідчення;

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача 3: ОСОБА_2 за довіреністю;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом №05-81-2408 від 24.03.2017р. до відповідача 1, Відділу освіти Марїнської районної державної адміністрації, м.Марїнка Донецької області, до відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, до відповідача 3, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, в особі філії Богоявленська Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Богоявленка Мар'їнського району Донецької області, про:

- визнання недійсним та припинення на майбутнє договору №7544а від 01.03.2013р. щодо надання послуг з обробки землі та всіх додатків до нього, укладених між Відділом освіти Марїнської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс;

- зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс звільнити займану ним земельну ділянку площею 58,8964 (кадастровий номер :02:000:027), вартістю 2052815,17 грн. що належить Богоявленській загальноосвітній школі на праві постійного користування згідно з державним актом серії ЯЯ №9055983, яку воно займає на підставі договору №7544а від 01.03.2013р.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/878/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 14.04.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/878/17.

В подальшому розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог керівник Волноваської місцевої прокуратури посилається на розпорядження земельними ділянками за договором №7544а від 01.03.2013р. на надання послуг з обробки землі, неповноважним субєктом Відділом освіти Марїнської районної державної адміністрації, якому жодним нормативним документом таких повноважень не надано; не відповідність договору вимогам законодавства та не спрямованість на настання обумовлених ним наслідків, що свідчить про його недійсність; фактично право на обробку землі та збір врожаю, передбачене умовами спірного договору, являє собою реалізацію правомочностей землекористувача щодо володіння та користування, яким ТОВ «Агрофірма «Агротіс» згідно правовстановлювальних документів не є, проте використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, для ведення товарного сільгоспвиробництва (вирощування, оброблення, збирання та реалізації сільськогосподарської продукції з метою отримання прибутку) за відсутності законодавчо визначеної підстави. Зауважено, що звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства, послався на п.54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02.22.2004р.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано у копіях: лист Відділу освіти Марїнської районної державної адміністрації №40 від 04.02.2016р. на адресу заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури, договір №7544а від 01.03.2013р. на надання послуг з обробки землі з додатком б/н від 31.12.2015р. до нього, протокол допиту свідка б/н від 23.07.2016р., державний акт серії ЯЯ №9055983 на право постійного користування земельною ділянкою, статут Богоявленської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Марїнської районної ради Донецької області та зміни до нього, положення про відділ освіти Марїнської районної державної адміністрації, листи Волноваської місцевої прокуратури №5747вих-16 від 20.09.2016р. на адресу начальника управління Держгеокадастру в Марїнському районі Донецької області, вих. №05 81 2408/1 від 24.03.2017р. на адресу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, лист управління Держгеокадастру у Марїнському районі Донецької області Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №10 28 0.3 2420/0/2 16 від 23.09.2016р. на адресу заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.203, 215, 235, 792, 1130 1132, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст.ст.203, 207 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 31, 92, 93, 95, 96, 124, главу 15 Земельного кодексу України, ст.ст.121, 131-1 Конституції України, ст.2 Господарського процесуального кодексу України, ст.23 Закону України Про прокуратуру, ст.ст.18, 63 Закону України «Про освіту», ст.ст.13, 15 Закону України Про оренду землі, п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», п.3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», п.31 ч.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, рішення Європейського суду з прав людини від 02.11.2004р. у справі «Трегубенко проти України».

16.05.2017р. представник відповідачів 2, 3 подав заперечення №7544/17 від 15.05.2017р. на позовну заяву та письмові пояснення №7844/17 від 15.05.2017р. по суті позовних вимог.

В означених запереченнях вказано про необґрунтованість позовних вимог і дане було розглянуто господарським судом Донецької області у справі №905/18/17 головуючим суддею Харакозом К.С. 09.03.2017р., в задоволенні яких повністю відмовлено; зазначено про відсутність жодного посилання на звернення про захист прав закладами освіти або головного управління Держгеокадастру у Донецькій області чи звернення Міністерства освіти чи інше, з огляду на що вважає, що прокурор діє за власною ініціативою; прокурором зроблена поверхнева оцінка Положення про відділ освіти Марїнської районної державної адміністрації Донецької області, статуту Богоявленської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Марїнської районної ради Донецької області, рішення Марїнської районної ради Донецької області від 21.05.2009р. №У/29 10 «Про передачу в оперативне управління обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районної ради»; підтвердив надання послуг з обробки землі про що і укладено спірний договір; вказує, що надіслані позивачем матеріали справи складаються з копій належним чином не посвідчених а ні підписом, а ні печаткою особи, яка їх надала; вважає, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, передбачених ч.2 або ч.3 ст.25 Закону України «Про прокуратуру» та самостійно на власний розсуд, не маючи експертної кваліфікації, всупереч вимогам Закону України «Про оцінку земель» встановлено ті суми, які якщо б можливо і застосовувались, але тільки при оренді землі, а ніяк не при договорах на обслуговування.

Письмові пояснення №7844/17 від 15.05.2017р. по суті аналогічні приведеним доводам.

Із поясненнями до матеріалів справи долучено копії рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2017р. по справі №905/18/17, рішення Мар`їнської районної ради Донецької області «Про передачу в оперативне управління обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районної ради» №V/29-10 від 21.05.2009р.

01.06.2017р. представником відповідачів 2, 3 подано доповнення б/н від 01.06.2017р. до заперечень на позовну заяву про визнання недійсною угоди №7544а від 01.03.2013р., до яких додано копію накладної №40 від 16.09.2013р. За змістом цих заперечень говорить про поширення строків позовної давності на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Ухвалою суду від 01.06.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Богоявленську загальноосвітню школу І - ІІІ ступенів.

14.06.2017р. від відповідачів 2, 3 із клопотанням б/н від 14.06.2017р. вдруге подано копію рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2017р. по справі №905/18/17, рішення Мар`їнської районної ради Донецької області «Про передачу в оперативне управління обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районної ради» №V/29-10 від 21.05.2009р., а також опису вкладення до листа, датований 06.01.2017р..

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Матюхін В.І. та Чорненька І.К. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/733 від 14.06.2017р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.06.2017р.).

29.06.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Чорненької І.К. у відпустці, змінено склад суду та для розгляду справи призначено колегію у складі: головуючий суддя Кротінова О.В, суддя Матюхін В.І., суддя Ніколаєва Л.В. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/783 від 29.06.2017р., протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.06.2017р.).

29.06.2017р. представником відповідачів 2, 3 через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 29.06.2017р. про проведення слухання у справі №905/878/17 із застосуванням звукозапису судового процесу.

Означене клопотання задоволено судом.

Фіксування судового процесу 29.06.2017р., 23.08.2017р. та 11.09.2017р. здійснювалось з допомогою звукозаписувального технічного засобу, диск архівного оригіналу звукозапису CD-R 512219LE13433.

29.06.2017р. представник відповідачів 2, 3 представив суду клопотання б/н від 29.06.2017р., яким додано на підтвердження виконання договору №7544а від 01.03.2013р. свідоцтво про одержання робітничої професії від 27.06.2007р., акти звірки взаємних розрахунків за 2014р. та за 2015р. між філія «Богоявленька» ТОВ «Агрофірма «Агротис» та відділом освіти Марїнської РДА.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.08.2017р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів по 13.09.2017р. у порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання прокурора.

11.09.2017р. від прокурора отримано пояснення на виконання вимог ухвали суду від 23.08.2017р., за якими наполягає на тому, що оспорюваний правочин відповідає ознакам договору оренди, долучив до справи у копіях: лист №5368вих17 від 22.06.2017р. на адресу відділу освіти, лист-відповідь №492 від 26.06.2017р., протокол допиту свідка від 20.07.2016р., пояснення начальника відділу освіти від 17.06.2016р., акти приймання-здачі виконаних робіт (наданні послуг) від 31.05.2015р., від 31.08.2015р. та від 09.09.2016р., акти №3 на оприбуткування спортінвентарю Богоявленської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, платіжний документ.

Прокурор у судовому засіданні 11.09.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, витребувані судом документи у повному обсязі не надав.

Представник позивача у судове засідання 11.09.2017р. не зявився, витребувані судом документи не надав.

Представник відповідача 1 у судове засідання 11.09.2017р. не зявився, витребувані судом документи не надав.

Представник відповідачів 2, 3 у судовому засіданні 11.09.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог, витребувані судом документи у повному обсязі не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у судове засідання 11.09.2017р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості учасникам процесу для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень (ч.4).

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено: прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України Про прокуратуру. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Подання розглядуваного позову прокурором обґрунтовано невжиттям жодних заходів щодо захисту порушених інтересів держави, визнання недійсним угод та повернення земельної ділянки вбачає правові підстави для звернення до суду у межах наданої компетенції.

Листом №5747вих16 від 20.09.2016р. Волноваська місцева прокуратура звернулась до управління Держгеокадастру в Мар`їнському районі Донецької області з наданням інформації, у тому числі, щодо земельної ділянки площею 58,8964га, яка належить Богоявленській ЗОШ на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ№9055983 від 14.04.2008р., з метою встановлення підстав можливого представництва держави відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

На дане звернення управління Держгеокадастру в Мар`їнському районі Донецької області надало відповідь у листі №10-28-0.3-2420/0/2-16 від 23.09.2016р., у якому не міститься заперечень відносно представництва.

Враховуючи покладені в обґрунтування поданого позову обставини, відстежується загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не буде здійснено.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для звернення прокуратури із даним позовом та реалізації прокурором процесуальних прав та обовязків у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Як встановлено, згідно позовної заяви прокурором в якості відповідача 2 вказано Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка, Донецька область, в якості відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс філії Богоявленська, с.Богоявленка Донецької області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.04.2017р. у реєстрі наявне Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс та містяться відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи, до складу яких входить філія «Богоявленська»

У розумінні ст.95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій, філія не є юридичною особою.

Так, фактично відповідач 3 є тією ж самою особою, що і відповідач 2.

Згідно із ст.24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Одночасно, діючим Господарським процесуальним кодексом України не визначено певних процесуальних дій суду у випадку зазначення відповідачами по справі однієї й тієї самої особи.

За таких обставин, враховуючи визначені прокурором у резолютивній частині позову позовні вимоги, суд вважає вірним відповідачем 2 по справі Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс.

Вимогою прокурора є визнання недійсним та припинення на майбутнє договору №7544а від 01.03.2013р. щодо надання послуг з обробки землі та всіх додатків до нього, укладених між Відділом освіти Марїнської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс

Розглядаючи позов у цій частині суд виходив з такого.

01.03.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» в особі філії «Богоявленська» та відділом освіти Мар`їнської райдержадміністрації підписано договір №7544а.

Згідно п.1.1 даного правочину, відповідач 1 у 2013р. доручає, а відповідач 2 надає власними силами з використанням власних матеріалів комплекс послуг з оброблення 58,8964га землі, яка належить відповідачу 1 на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою: серія ЯЯ №055963 від 14.01.2008р. (кадастровий номер :02:000:0127) та зрощенню багатолітніх трав, а саме: боронування, внесення мінеральних добрив, збір врожаю.

Строк надання послуг: з 01.03.2013р. по 31.12.2015р. (п.1.2 догвору).

Місце надання послуг: територія Богоявленської сільської ради, Маріїнського району Донецької області (п.1.3 договору).

Пунктом 4.1 зазначено, що ціна на послуги та їх вартість обумовлюються сторонами у додаткових угодах до цього договору. Ціна за договором відповідає рівню звичайних цін. Сторони обізнані про ціни, що склались на ринку.

Строк дії приведено у п.9.5 договору та становить з моменту підписання сторонами договору до 31.12.2015р.

Додатком від 31.12.2015р. до договору №7544а від 01.03.2013р. продовжено строк його дії до 31.12.2017р.

Як вбачається з приписів ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 2 даної норми матеріального права встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.4 ст.180 Господарського кодексу України, умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Згідно із ч.5 ст.180 Господарського кодексу України, ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

За змістом ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін та зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. При цьому, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ч.7 ст.180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно з пунктом 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

За висновками суду, договір №7544а від 01.03.2013р. між відповідачем 1 та відповідачем 2 в особі його філії, як будь-який правочин, обовязково має містити умови щодо предмета договору, ціни та строку його дії.

Дослідивши зміст зазначеного договору та наявні матеріали справи, суд вважає, що сторони не дійшли згоди щодо ціни договору, оскільки умовами її не встановлено, міститься відсилення на додаткові угоди.

Зазначення відповідності ціни по договору рівню звичайних цін та усвідомлення сторін щодо її рівня на ринку не може бути розцінено, як досягнення згоди відносно такої суттєвої умови, як ціна договору, адже не містить визначень щодо якої саме.

При цьому, жодного іншого документу, крім приведеного додатку, яким підтверджено чи досягнуто згоди щодо ціни, чи з якого можна встановити таке, суду не представлено.

З урахуванням викладеного, договір №7544а від 01.03.2013р. не містить у собі умов щодо ціни договору.

Як було зазначено вище, згідно зі ст.638 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, у разі недосягнення сторонами згоди за всіма істотними умовами договору, такий правочин буде тільки підтвердженням наміру сторін укласти відповідний договір.

Неукладений сторонами договір є неіснуючим у часі, просторі та по відношенню до невизначеного кола осіб.

Таким чином, внаслідок неузгодженості сторонами істотних умов договору, за висновками суду, оспорюваний договір є неукладеним, а неукладена угода не може прикривати іншу угоду.

Отже, внаслідок неузгодження сторонами істотних умов договору, останній є таким, що не існує, а відтак не може бути визнаний недійсним та припиненим на майбутнє.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

За приписом ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У судових засіданнях прокурор зазначав про користування відповідачем 2 земельною ділянкою 58,8964га, яка належить відповідачу 1 на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

Представник відповідача 2 у судових засіданнях свідчив про використання даної землі, її оброблення та збір з неї врожаю власними силами, дискування її та зупинення проведення на цій земельній ділянці робіт на час судових тяжб.

З представленого суду листа відділу освіти Донецької області Мар`іїнської районної державної адміністрації №492 від 26.06.2017р. слідує підтвердження відділом оброблення земельної ділянки відповідачем 2.

Досліджуючи вимоги прокурора в частині зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс звільнити займану ним земельну ділянку площею 58,8964га, що належить Богоявленській загальноосвітній школі на праві постійного користування згідно з державним актом, яку воно займає на підставі договору №7544а від 01.03.2013р., суд виходив з такого.

За визначеннями Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського фонду, відведену на праві постійного користування відповідачу 1 з визначенням цільового призначення: дослідні та навчальні цілі.

Так, беручи до уваги специфіку земельної ділянки та діяльність, що на ній проводиться, як то оброблення землі та інші сільськогосподарські роботи, її зайняття відповідачем 2 слід розцінювати не лише як фактичне знаходження майна останнього на ній, але й право на проведення певних робіт на цій земельній ділянці.

Оскільки, правових підстав зайняття відповідачем 2, у приведеному сенсі, земельної ділянки не має, позовні вимоги щодо зобовязання звільнити займану Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» земельну ділянку площею 58,8964га, що належить Богоявленській загальноосвітній школі на праві постійного користування згідно з державним актом, яку воно займає на підставі договору №7544а від 01.03.2013р., підлягають задоволенню.

Інших доказів, що спростовують викладені висновки суду, учасниками процесу не надано.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2017р. по справі №905/18/17 судом до уваги не прийнято, оскільки господарський спір існував між сторонами, склад яких відрізняється від складу у цій справі, по друге покладено інші підстави, по третє даним судовим актом у задоволені першої вимоги відмовлено з огляду на припинення існування договору (сплив строку дії), у задоволені другої вимоги за відсутності доказів, тобто за недоведеністю, що є відмінним та не встановлює обставин протилежних, ніж викладені вище.

Посилання представника відповідача 2, які викладені у доповненнях №б/н від 01.06.2017р. відхилено судом, адже не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України України судові витрати покладаються судом на відповідача 2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 42, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області, до відповідача 1, Відділу освіти Марїнської районної державної адміністрації, м.Марїнка Донецької області, до відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору №7544а від 01.03.2013р. щодо надання послуг з обробки землі та всіх додатків до нього, укладених між Відділом освіти Марїнської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, відмовити.

2. Позовні вимоги керівника Волноваської місцевої прокуратури, м.Волноваха Донецької області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області, до відповідача 1, Відділу освіти Марїнської районної державної адміністрації, м.Марїнка Донецької області, до відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс, с.Павлівка Мар'їнського району Донецької області, про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс звільнити займану ним земельну ділянку площею 58,8964га, що належить Богоявленській загальноосвітній школі на праві постійного користування згідно з державним актом, яку воно займає на підставі договору №7544а від 01.03.2013р., задовольнити.

3. Звільнити Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агротіс займану ним земельну ділянку площею 58,8964га, що належить Богоявленській загальноосвітній школі на праві постійного користування згідно з державним актом, яку воно займає на підставі договору №7544а від 01.03.2013р..

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (85672, Донецька область, Мар`їнський район, с.Павлівка, вул..Центральна, б.84, , банківські реквізити не зазначено) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, 6, Банк Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, р/р6251, ) відшкодування сплаченої суми судового збору у розмірі 1 600,00грн..

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. У судовому засіданні 11.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2017р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя В.І. Матюхін

Суддя Л.В. Ніколаєва