ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Справа № 925/1134/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: Тонюк О.М. - за довіреністю,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Монастирищенське АТП - 17140"

до Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області

про стягнення 43743 грн. 92 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача коштів в сумі 43743 грн. 92 коп., що складають вартість послуг з перевезення пільгових категорій населення автомобільним транспортом позивача протягом серпня - грудня 2015 року відповідно до Договору № б/н від 01 серпня 2015 року, № б/н від 01 вересня 2015 року, № б/н від 02 жовтня 2015 року, № б/н від 01 листопада 2015 року про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусних маршрутах загального користування.

У запереченні проти позовної заяви відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що відповідач утримується за рахунок коштів Державного бюджету; відповідно до плану асигнувань із загального фонду бюджету на 2015 рік на компенсацію за пільгове перевезення громадян на Монастирищенський район виділено за бюджетною класифікацією КФКВ 170102 кошторисних призначень в сумі 906,600 тис. грн.; фінуправлінням Монастирищенської РДА було профінансовано відшкодування витрат на пільгове перевезення у 2015 році - 579,0 тис. грн., з них заборгованість 2014 року 69,4 тис. грн., нараховано відшкодувань 837,2 тис. грн.; у зв'язку з недостатнім фінансуванням виникла кредиторська заборгованість в сумі 327,6 тис. грн., з них позивача 43,7 тис. грн., яка зареєстрована в управлінні державної казначейської служби України у Монастирищенському районі і є простроченою. Згідно норм чинного законодавства не передбачено погашення кредиторської заборгованості, що виникла по субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, за рахунок інших джерел фінансування. У цьому запереченні відповідач просить розглянути справу за відсутності його представника.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив врахувати, що у прохальній частині позовної заяви допущено описку у назві відповідача, тому просив вважати правильним найменування відповідача - Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації, зазначив, що відповідач не повідомив про відсутність у нього коштів чи неможливості оплати, договір не розірваний, позивач надав послуги з перевезення пільгових категорій громадян в повному обсязі, тому просив повністю задовольнити позов і прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 28.09.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, суд встановив таке.

01 серпня 2015 року Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області (Замовник за договором) та приватне акціонерне товариство "Монастирищенське АТП - 17140" (перевізник за договором) уклали Договір про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування, далі - Договір від 01.08.2015, за умовами якого сторони встановили взаємні права та обов'язки щодо надання послуг населенню м. Монастирище та Монастирищенському району Черкаської області на перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом Перевізника протягом липня - серпня 2015 року в межах бюджетних призначень. Замовник компенсує Перевізникові кошти за пільговий проїзд окремих категорій громадян (визначених в додатку № 1 (один день на тиждень - середа): - на приміському маршруті: Монастирище - Зарубинці, рейс № 106. Перевізник перевозить пільгові категорії відповідно до чинного законодавства України на умовах, передбачених договором.

Також між сторонами у справі 01 вересня 2015 року укладено Договір про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування, далі - Договір від 01.09.2015, за умовами якого сторони встановили взаємні права та обов'язки щодо надання послуг населенню м. Монастирище та Монастирищенському району Черкаської області на перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом Перевізника протягом липня - серпня 2015 року в межах бюджетних асигнувань. Замовник компенсує Перевізникові кошти за пільговий проїзд окремих категорій громадян (визначених в додатку № 1 (один день на тиждень - середа): - на міських маршрутах №№ 1, 2, 3, 4, 5 та на приміському маршруті Монастирище - Коритня, рейс № 102.

02 жовтня 2015 року сторонами у справі укладено Договір про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування, далі - Договір від 02.10.2015, за умовами якого сторони встановили взаємні права та обов'язки щодо надання послуг населенню м. Монастирище та Монастирищенському району на перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом Перевізника протягом жовтня - грудня 2015 року в межах бюджетних призначень. Замовник компенсує перевізникові кошти за пільговий проїзд окремих громадян (визначених в додатку № 1 (один день на тиждень - середа): Монастирище - Коритня рейс № 102, Монастирище - Аврамівка-Летичівка рейс № 115, Монастирище - Терлиця рейс № 111, Монастирище - Дубрівка рейс № 112.

01 листопада 2015 року сторонами у справі укладено Договір про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування, далі - Договір від 01.11.2015, за умовами якого сторони встановили взаємні права та обов'язки щодо надання послуг населенню м. Монастирище та Монастирищенського району на перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом Перевізника протягом листопада - грудня 2015 року в межах бюджетних призначень. Замовник компенсує перевізникові кошти за пільговий проїзд окремих категорій громадян (визначених в додатку № 1 (один день на тиждень - середа): - на міських маршрутах: №№ 1, 2, 3, 4, 5 та приміському маршруті: Монастирище - Коритня рейс № 102, Монастирище - Терлиця рейс № 111, Монастирище - Аврамівка-Летичівка рейс № 115, Монастирище - Дубрівка рейс № 112, Монастирище - Зарубенці рейс № 106.

Згідно пункту 2.1 вказаних Договорів Замовник зобов'язався: компенсувати перевізникові кошти за пільговий проїзд окремих категорій громадян (вказаних в додатку № 1) визначених кошторисом, по мірі надходження субвенції з державного бюджету; погоджувати щомісячно надані перевізником розрахунки на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян у межах суми, згідно з додатком № 2 за рахунок субвенції з державного бюджету районному бюджету; перераховувати кошти перевізнику на рахунок, відкритий у Державному казначействі у п'ятиденний термін з дня надходження на рахунок управління праці та соціального захисту населення субвенції з державного бюджету районному бюджету.

В розділі 3 Договорів визначена методика розрахунків за пільговий проїзд.

Повноважні представники сторін склали та підписали акт звіряння розрахунків станом на 01 січня 2016 року, згідно якого у відповідача перед позивачем існувала заборгованість в сумі 43743,92 грн., ця заборгованість до цього часу не погашена, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вказану суму заборгованості судовим рішенням.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Звертаючись із даним позовом до господарського суду, позивач посилається на Договори від 01.08.2015, від 01.09.2015, від 02.10.2015, від 01.11.2015 про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування, за умовами яких сторони встановили взаємні права та обов'язки щодо надання послуг населенню м. Монастирище та Монастирищенському району Черкаської області на перевезення пасажирів пільгових категорій автомобільним транспортом Перевізника протягом липня - серпня 2015 року, жовтня - грудня 2015 року, листопада - грудня 2015 року в межах бюджетних призначень.

Укладення сторонами цього Договору відповідає приписам Закону України "Про автомобільний транспорт " (далі - ЗУ "Про автомобільний транспорт"), Бюджетному кодексу України, не суперечить Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік".

Статтею 29 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно статей 4 та 37 вказаного Закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг, в тому числі зокрема, за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Порядок компенсації витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів врегульовано Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 4 березня 2002 (далі - Порядок № 256).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 8 абзацу 2 Порядку № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, зокрема і компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

За приписом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу частини 1 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 174 ГК України господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 Цивільного кодексу України та полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у 2015 році виконав свої зобов'язання за Договорами від 01.08.2015, від 01.09.2015, від 02.10.2015, від 01.11.2015 про державне замовлення на пільговий проїзд окремих категорій громадян на автобусному маршруті загального користування та надавав транспортні послуги по перевезенню пільгових категорій громадян за графіками руху та маршрутами, вказаними в пункті 1 вказаних Договорів. Відповідач не провів із позивачем повний розрахунок за надані ним послуги по перевезенню пільгових категорій громадян у 2015 році, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 43743 грн. 92 коп., що підтверджена у актах звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2016 та на 01.07.2017 (а. с. 31, 32).

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором.

У постановах Верховного Суду України від 13.10.2009 року у справі № 09/209, від 15.05.2012 року у справі № 11/446 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року наведена правова позиція про те, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою відповідно до чинного законодавства України та будь-який договір незалежно від його правової природи повинен виконуватись.

Посилання відповідача на відсутність передбаченого обсягу субвенції для перерахування позивачу коштів за надані ним послуги суд вважає безпідставним, оскільки відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання зобов'язання в частині оплати вартості фактично наданих позивачем послуг, адже їх обсяг та вартість відповідачем не спростована і не заперечена, підтверджена у підписаних відповідачем Актах звірки взаєморозрахунків.

Відповідач не подав доказів того, що він повідомляв позивачу про припинення надання послуг у зв'язку з відсутністю (ненадходженням) коштів та неможливістю їх оплати. Виходячи із приписів Бюджетного кодексу України та умов Договору, надані в 2015 році послуги повинні бути оплачені до кінця цього року, тому строк виконання зобов'язання настав і відповідач повинен був розрахуватися із позивачем за фактично надані послуги не пізніше 31.12.2015.

Суду не подано доказів проведення оплати станом на момент прийняття рішення, тобто борг за надані послуги перевезення існує, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача борг в сумі 43743 грн. 92 коп.

З огляду на викладене, позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області (19000, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Грушевського, 4, ідентифікаційний код 03195760) на користь приватного акціонерного товариства "Монастирищенське автотранспортне підприємство 17140" (19101, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 173, ідентифікаційний код 03119530) - 43743 грн. 92 коп. (сорок три тисячі сімсот сорок три гривні 92 копійки) боргу, 1600 грн. (тисячу шістсот гривень) витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 03.10.2017.

Суддя А.Д. Пащенко