ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 911/2138/17

Суддя А.С. Грєхов, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

до відповідачів 1) товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес",

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Сендер"

про стягнення заборгованості у розмірі 365 321,47 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 23.03.2016),

від відповідача 1: не з'явився,

від відповідача 2: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес"(надалі відповідач 1) та товариства з обмеженою відповідальністю"Сендер" (надалі відповідач 2) про стягнення 365 321, 47 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на укладені з товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" Договори поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015, № АП-04-0061 від 19.08.2015, № АП-04-0062 від 01.09.2015 та Договір № АП-04-0063 від 17.09.2015 (надалі - Договори поставки) про поставку товару, згідно з умовами яких ТОВ "Хімагромаркетинг" зобовязувалось передавати у власність відповідача 1 товар, а товариство з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" зобовязувалось приймати і оплачувати його.

В забезпечення виконання зобовязань за Договорами поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015, № АП-04-0061 від 19.08.2015, № АП-04-0062 від 01.09.2015 та № АП-04-0063 від 17.09.2015, між ТОВ "Хімагромаркетинг" та ТОВ "Сендер" (відповідач 2 ) укладено Договір поруки № ПР-04-0001 від 21.09.2015, відповідно до умов якого відповідач 2 поручився за виконання зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" перед ТОВ "Хімагромаркетинг" за Договорами поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015, № АП-04-0061 від 19.08.2015, № № АП-04-0062 від 01.09.2015 та Договором № АП-04-0063 від 17.09.2015.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем 1 зобов'язань за Договорами поставки, ТОВ "Хімагромаркетинг" просив суд стягнути з відповідачів солідарно 37 520, 83 грн основного боргу, 154 898, 60 грн штрафу, 68 029, 26 грн пені, 96 577, 78 грн відсотків річних та 8 295, 00 грн інфляційних втрат.

Провадження у справі №911/2138/17 порушено відповідно до ухвали суду від 12.07.2017 та призначено справу до розгляду на 25.07.2017.

25.07.2017 та 10.08.2017 розгляд справи відкладався на 10.08.2017 та 19.09.2017 відповідно.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору, у судове засідання 19.09.2017 без поважних причин не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Представник позивача у судовому засіданні 19.09.2017 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну і резолятивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (надалі позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (надалі відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-04-0006 (надалі-договір № 1), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 282 030,00 грн., проте вона може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 1).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2016, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Надалі між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" були укладені Додатковий договір № АП-04-0006ДС1 від 05.05.2015, Додатковий договір № АП-04-0006ДС2 від 21.05.2015, згідно з умовами яких сторони дійшли згоди про збільшення обсягів товару та узгодили строки його оплати.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковими накладними № АП-04-0010 від 16.04.2015, № АП-04-0013 від 17.04.2015, № АП-04-0016 від 05.05.2015, № АП-04-0017 від 05.05.2015, № АП-04-0026 від 27.05.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено відповідачу 1 товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 659482, 90 грн.

Відповідач 1 повністю розрахувався з позивачем, але з порушенням графіків оплат визначених умовами Договору 1.

19.08.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-04-0061 (надалі-договір № 2), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 75 389,40 грн., проте вона може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором: не пізніше 25 серпня 2015 року 7 538, 94 грн, не пізніше 10 вересня 2015 року 67 850, 46 грн. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 3).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2016, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Так, на виконання умов договору 3 та взятих на себе зобов'язань, позивачем, згідно з видатковою накладною № АП-04-0044 від 19.08.2015, копія якої наявна в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем 1 прийнято товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 75 389,40 грн.

За Договором 2 покупцем було оплачено товар на суму 10 000 грн 16.09.2015, що підтверджується платіжним доручення № 14 від 01.09.2015 та на суму 65 389, 40 грн 23.11.2015, що підтверджується платіжним доручення № 143 від 23.11.2015.

Відповідач свої зобовязання по оплаті товару виконав неналежним чином - з порушенням строків, передбачених пунктом 2.1. Договору 2.

01.09.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-04-0062 (надалі-договір № 3), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 75 389,40 грн., проте вона може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором: не пізніше 15 вересня 2015 року 96 280, 00 грн та не пізніше 15 жовтня 2015 року 96 280, 00 грн. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 3).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2016, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Так, на виконання умов договору 3 та взятих на себе зобов'язань, позивачем, згідно з видатковою накладною № АП-04-0047 від 01.09.2015, копія якої наявна в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем 1 прийнято товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 192 560,00 грн.

Відповідач свої зобовязання по оплаті товару виконав неналежним чином - з порушенням строків, передбачених пунктом 2.1. Договору 3.

Так, за Договором 3 покупцем було оплачено товар на суму 175 653, 57 грн 30.10.2015, що підтверджується платіжним доручення № 113 від 30.10.2015 та на суму 16 906, 43 грн 23.11.2015, що підтверджується платіжним доручення № 143 від 23.11.2015.

17.09.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-04-0063 (надалі-договір № 4), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 105 225, 00 грн., проте вона може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, можуть бути змінені, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені договором: не пізніше 30 вересня 2015 року 105 225, 00 грн. Оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі (п.п. 2.1, 2.7 договору 3).

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2016, а в частині взаєморозрахунків, до його повного виконання.

Так, на виконання умов договору 4 та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковими накладними № АП-04-0048 та № АП-04-0051 від 18.09.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем 1 прийнято товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 105 225,00 грн.

Проте, всупереч умовам договору 4, відповідач 1 лише частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 67 704,17 грн, вартість товару в сумі 37 520,83 грн. залишена відповідачем 1 не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною другою ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобов'язань частково або в повному обсязі.

21.09.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (позивач, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сендер" (відповідач 2, поручитель) укладений Договір поруки № ПР-04-0001 (надалі-договір поруки), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 4.3 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (боржник) за Договорами поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015, № АП-04-0061 від 19.08.2015, № АП-04-0062 від 01.09.2015, № АП-04-0063 від 17.09.2015 та додаткових угод до них, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (позивач, продавець, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (відповідач, покупець, боржник).

У разі порушення боржником основних договорів та/або зобов'язань, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, курсові втрати, витрати кредитора тощо. Порука за цим договором припиняється з припиненням зобов'язання.

Так, у зв'язку із невиконанням відповідачем 1 умов Договорів поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015, № АП-04-0061 від 19.08.2015, № АП-04-0062 від 01.09.2015, № АП-04-0063 від 17.09.2015 та додаткових угод до них, в частині своєчасного та повного виконання зобов'язань щодо оплати отриманого товару, позивач звертався до товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сендер" із претензією № 141 від 07.06.2017 та вимогою від 20.06.2017 відповідно, в яких вимагав сплатити наявну за відповідачем 1 заборгованість в сумі 362 741,72 грн.

Проте, претензія та вимога позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Відповідачі 1, 2 не забезпечили участі представників в судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати отриманого товару не надали, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачами грошових зобовязань за договорами 1, 2, 3, з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача 1, в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № АП-04-0063 від 17.09.2015, забезпеченого Договором поруки № ПР-04-0001 від 21.09.2015 із відповідачем 2 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 37 520, 83 грн визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 умов договорів щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі п.п. 5.2, 5.3, 5.4 договорів поставки та п. 1.3 договору поруки, просить суд стягнути солідарно з відповідачів пеню, нараховану за кожним договором окремо, за наявними сумами заборгованості, штраф, нарахований на суму визначеної ціни договорів поставки, зокрема:

- за Договором поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015: 26 856,82 грн. пені та 3 035,52 грн, штрафу 98 922, 44 грн, 23 178, 90 грн відсотків річних;

- за Договором поставки № АП-04-0061 від 19.08.2015: 6 163, 25 грн пені, штрафу 11 308, 41 грн, 5 418, 13 грн відсотків річних;

- за Договором поставки № АП-04-0062 від 01.09.2015: 7 437, 83 грн пені, штрафу 28 884, 00 грн, 6 564, 38 грн відсотків річних;

- за Договором поставки № АП-04-0063 від 17.09.2015: 37 520, 83 грн основної заборгованості, 27 571, 36 грн пені, штрафу 15 783, 75 грн, 61 416, 37 грн відсотків річних та 8 295, 00 грн інфляційних втрат.

Умовами п.п 5.2, 5.3 договорів поставки визначено, що покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Сторони дійшли згоди щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штраф, пеня) визначеної п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України та встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через 3 роки від дня, коли це зобовязання повинне було бути виконане.

Пунктом 5.4 договорів поставки визначено, що у випадку прострочення виконання зобовязань, більш ніж на 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні штраф у розмірі пятнадцяти відсотків від ціни договору.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Здійснивши перерахунок заявленої позивачем до стягнення пені, судом встановлено, що за вірним розрахунком з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню 67 158,10 грн пені, розрахованих зокрема:

За договором поставки № АП-04-0006 від 07.04.2015:

417,25 грн. за період з 11.04.2015 по 13.04.2015 на суму боргу 84 609, 00 грн.; 7 028, 34 грн за період з 31.08.2015 по 15.10.2015 на суму боргу 112 812, 00 грн; 3 331,82 грн за період з 16.10.2015 по 29.10.2015 на суму боргу 197 421, 00 грн; 8 606, 43 грн за період з 31.08.2015 по 15.10.2015 на суму боргу 138 141, 96 грн; 4 079,92 грн за період з 16.10.2015 по 29.10.2015 на суму боргу 241 748, 43 грн; 1451, 53 грн за період з 31.05.2015 по 30.08.2015 на суму боргу 9 629, 40 грн; 1399, 82 грн за період з 31.08.2015 по 15.10.2015 на суму боргу 22 468, 60 грн; 541, 71 грн за період з 16.10.2015 по 29.10.2015 на суму боргу 32 098, 00 грн;

За договором поставки №АП-04-0061 від 19.08.2015:

180, 93 грн за період з 26.08.2015 по 10.09.2015 на суму боргу 7 538, 94 грн; 557, 68 грн за період з 11.09.2015 по 15.09.2015 на суму боргу 75 389, 40 грн; 5424, 63 грн за період з 17.09.2015 по 22.11.2015 на суму боргу 65 389, 40 грн;

За договором поставки № АП-04-0062 від 01.09.2015 :

3 719, 31 грн за період з 16.09.2015 по 15.10.2015 на суму боргу 96 280,00 грн; 3249, 78 грн за період з 16.10.2015 по 29.10.2015 на суму боргу 192 560, 00 грн; 468, 75 грн за період з 31.10.2015 по 22.11.2015 на суму боргу 16 906, 43 грн;

За договором поставки №АП-04-0063 від 17.09.2015:

6 722, 87 грн за період з 01.10.2015 по 22.11.2015 на сум боргу 105 225, 00 грн; 19 977, 33 грн за період з 24.11.2015 по 26.06.2017 на суму боргу 37 520, 83 грн;

Відтак, вимога про стягнення 68 029, 26 грн пені підлягає частковому задоволеню у розмірі 67 158, 10 грн. В частині стягнення 871,16 грн пені слід відмовити, як безпідставно заявлених.

Перевіривши розрахунок штрафу, господарським судом встановлено, що згідно з вірним арифметичним розрахунком з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 154 898, 60 грн штрафу, розраховані окремо за кожним договором від його ціни.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 зобов'язань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів 209 211,12 грн відсотків річних, нарахованих від сум заборгованості по кожному договору поставки окремо, за сукупний період з 21.10.2016 по 24.02.2017 та інфляційні втрати нараховані на прострочену заборгованість за договором поставки № АП-04-0063 від 17.09.2015 у сумі 8 295, 00 грн .

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5 договорів поставки 1, 2, 3 визначено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, визначеною ч. 2 ст. 625 ЦК України та встановили її в розмірі 40 % від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів, з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96 % від несплаченої ціни товару до дня повної оплати, з дати закінчення 90 календарних днів.

При здійсненні перевірки господарським судом правильності нарахування позивачем відсотків річних встановлено, що позивач безпідставно включив до періоду прострочення основного грошового зобовязання 16.09.2015 та 30.10.2015, дні, коли відповідачем було погашено залишок основної суми боргу.

Відповідно до пункту 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Вказане обмеження стосується і процентів річних, які нараховуються кредитором на виконання приписів статті 625 Цивільного кодексу України. Така правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду у справах №904/2096/14 (номер ЄДРСР 40479122) від 16.09.2014 та №910/21901/13 (номер ЄДРСР 39630850) від 02.07.2014.

У постанові від 30.07.2014 у справі №910/23600/13 (номер ЄДРСР 39961944) Вищий господарський суд вказує, що період прострочення характеризується пасивною поведінкою субєкта господарських відносин, протягом якого він не вчиняє дій, спрямованих на реалізацію визначеного умовами укладеного між сторонами правочину змісту зобовязання. У свою чергу, день належного виконання зобов'язання не є днем його прострочення, оскільки субєкт господарських відносин шляхом вчинення активних дій, проведених належним чином, припиняє таке зобовязання (стаття 599 ЦК України).

За розрахунком, здійсненим господарським судом, арифметично правильним та нормативно обґрунтованим є розмір відсотків річних 96 347, 79 грн., розрахованих з урахуванням різного розміру відсотків річних та періоду їх нарахування, визначеного умовами договорів поставки. У зазначеній сумі позовні вимоги щодо стягнення відсотків річних підлягають задоволенню. В частині стягнення 229,99 грн відсотків річних слід відмовити, як безпідставно заявлених.

Згідно здійсненого господарським судом розрахунку, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 9 016,70 грн. Відтак, вимога про стягнення 8 295, 00 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову, враховуючи вимогу щодо солідарного стягнення, покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (52150, Дніпропетровська область, П'ятихатський район, с. Лозуватка, вул. Щорса, 5, код: 39268929) та товариства з обмеженою відповідальністю "Сендер" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, код: 37852965) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, пр-т Соборності, 15, код: 30262667) 37 520, 83 грн (тридцять сім тисяч пятсот двадцять гривень вісімдесят три копійки) заборгованості за Договором поставки № АП-04-0063 від 17.09.2015, 67 158, 10 грн (шістдесят сім тисяч сто пятдесят вісім гривень десять копійок) пені, 154 898, 60 грн (сто пятдесят чотири тисячі вісімсот девяносто вісім гривень шістдесят копійок) штрафу та 96 347, 79 грн (девяносто шість тисяч триста сорок сім гривень сімдесят девять копійок ) відсотків річних.

Стягнути з товариства обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" (52150, Дніпропетровська область, П'ятихатський р-н район, с. Лозуватка, вул. Щорса, 5, код: 39268929) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, пр-т Соборності, 15, код: 30262667) 2 731, 65 грн (дві тисячі сімсот тридцять одна гривня шістдесят пять копійок) судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сендер" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, код: 37852965) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, пр-т Соборності, 15, код: 30262667) 2 731, 65 грн (дві тисячі сімсот тридцять одна гривня шістдесят пять копійок) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.09.2017

Суддя А.С. Грєхов