ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа № 909/425/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, м. Калуш, вх.№01-05/3312/17 від 13.07.2017 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року

у справі №909/425/17

за позовом: Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, м. Калуш

до відповідача: ОСОБА_2 акціонерного товариства "Оріана", м. Калуш

про: стягнення незаконно виплаченої пенсії в розмірі 32512грн 35коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року у справі №909/425/17 (суддя Рочняк О.В.) у позовних вимогах Калуського об'єднаного управління, Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Оріана", про стягнення незаконно виплаченої пенсії в розмірі 32512грн 35коп. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року у справі №909/425/17, позивач Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував мотивів позовної заяви та безпідставно застосував позовну давність до спірних відносин.

Згідно частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином вказана норма визначає спеціальний порядок відшкодування переплати пенсії, а саме з початку стягнення може проводитися , як за згодою пенсіонера так і за рішенням органу Пенсійного фонду, і лише у випадку недосягнення своєї мети орган Пенсійного фонду вправі звертатися до суду з позовом про стягнення спричинених наданням недостовірних відомостей збитків. Калуським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України було дотримано зазначеного порядку відшкодування переплати, а саме проводилося її стягнення з початку з пенсіонера, і лише після того, як пенсіонер помер 05.03.2017 року, подано позов до суду про стягнення з відповідача сум незаконно виплаченої пенсії.

Згідно частиною 5 статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до абзацу 4 пункту 2.2 постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» N 10 від 29.05.2013 року, питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Щодо фізичної особи (громадянина) останніми можуть бути документально підтверджені тяжке захворювання, тривале перебування поза місцем свого постійного проживання (наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

Таким чином в управління наявні обєктивні підстави, які істотно утруднювали подання позову у межах строку звернення до суду, у звязку із чим порушене право управління підлягало захисту.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 р. у справі № 909/425/17 та задовольнити позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2017р. справу №909/425/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_3 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 08.08.2017 р..

Ухвалою суду від 08.08.2017 року розгляд справи відкладався на 12.09.2017 року з мотивів, наведених у ній.

Ухвалою суду від 12.09.2017 року, строк розгляду справи № 909/425/17 продовжено в порядку ст.69 ГПК України на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд апеляційної скарги на 26.09.2017 р..

В судове засідання 26.06.2017 року представники сторін в судове засідання не зявились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду даної справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 21.05.2001 р. до управління праці та соціального захисту населення Калуської міськради звернувся ОСОБА_4 із заявою про призначення пенсії за віком, до якої була долучена видана ВАТ "Оріана" довідка від 07.06.2001 р. № 197 про заробітну плату за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 р.р.. 13.05.2004 р.

ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші, правонаступником якого є Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України, із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку, до якої були додані видані ВАТ "Оріана" довідки про заробітну плату за період роботи № 236 від 02.02.2004 р. з 01.01.1988 по 31.12.1992 р.р.; № 927 від 03.06.2004 р. за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1996 р..

30.12.2004 р. до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші надійшла заява ОСОБА_4 про перерахунок пенсії з більшого заробітку, до якої були додана видана ВАТ "Оріана" довідка № 257 від 07.02.2005 р. за період роботи з 01.01.1972 по 31.12.1976 р.р.. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії після перерахунку склав 3,70514, а розмір перерахованої пенсії 448,50 грн..

В грудні 2011 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перевірку правильності визначення пенсії окремим громадянам за довідками про заробітну плату для обчислення пенсії, виданими ВАТ "Оріана", за результатами якої був складений акт від 28.12.2011 р..

За наслідками зустрічної перевірки дані довідки про заробітну плату від 07.02.2005 р. № 257, виданої ВАТ "Оріана" не підтверджено, оскільки виявлено розбіжності між даними, що містяться у довідці та особовими рахунками.

08.12.2011 р., ВАТ "Оріана" видало нову довідку № 604 про заробітну плату ОСОБА_4 за період роботи з 01.01.1972 по 31.12.1976 р.р., яка містила дані, що були відмінні від даних раніше виданої довідки № 257 від 07.02.2005 р..

09.12.2011 р. управління Пенсійного фонду України в м. Калуші провело перерахунок пенсії, у зв'язку з чим було виявлено надміру виплачену ОСОБА_4 пенсію на загальну суму 231,94 грн.. Після проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_4 встановлено, що загальна сума заподіяної шкоди бюджету Пенсійного фонду України, включно із видатками на оплату поштових послуг, склала 50925,72 грн.. Разом з тим, ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодовував 18409,47 грн. надміру виплаченої пенсії.

Відповідно до даних атестату від 26.12.2016 р. № 1541 ОСОБА_4 20.12.2016 р. помер. Даний факт підтверджує також довідка про смерть ОСОБА_4, видана Верхнянською сільською радою об'єднання територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області № 148 від 22.12.2016 р.. Станом на день звернення до суду залишок невідшкодованих коштів бюджету Пенсійного фонду України склав 32512,35 грн..

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що згідно з п. 8 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, враховуючи, що розмір пенсії по втраті годувальника був визначений органом Пенсійного фонду України на підставі даних виданої ВАТ "Оріана" довідки із недостовірними даними, саме ВАТ "Оріана" несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну бюджету Пенсійного фонду України.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді останньої в суді першої інстанції відповідач у своєму відзиві заявив про застосування строку позовної давності. Згідно з статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Право на звернення до суду із позовом про стягнення з ВАТ "Оріана" незаконно виплаченої пенсії виникло у позивача 29.12.2011 р., тобто з наступного дня після виявлення розбіжностей між даними виданої ВАТ "Оріана" довідки про зарплату № 257 та особовими рахунками ОСОБА_4 Разом з тим, добровільне відшкодування пенсіонером переплаченої пенсії суд першої інстанції підставно не визнав поважною причиною пропуску позовної давності, оскільки це не позбавляло позивача права на звернення до суду із відповідним позовом про стягнення з ВАТ "Оріана" надміру виплаченої пенсії у зв'язку із видачею недостовірних документів. Дії пенсіонера не тягнуть переривання строку позовної давності щодо вимог до ВАТ «Оріана». Посилання апелянта на передбачений ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спеціальний порядок повернення надмірно виплаченої пенсії не спростовує зазначених вище висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 р. у справі № 909/425/17 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, м. Калуш, вх.№01-05/3312/17 від 13.07.2017 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року у справі № 909/425/17 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 02.10.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.