Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

19 вересня 2017 справа № 927/737/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фостар»

14014, АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Десна»

15570, Чернігівський р-н, с. Ладинка,вул. Шевченка,1Е

Предмет спору: про стягнення 32384,40 грн.

Суддя Н.О.Скорик

від позивача: ОСОБА_2 адвокат

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю ФОСТАР подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІГІВСЬКА АГРО-ДЕСНА про стягнення 30000,00 грн безпідставно набутих коштів за нікчемним договором про наміри №1 від 15.12.2016 року та 2384,40 грн інфляційних .

Відповідач відзиву на позов не надав, проти позову не заперечив.

Ухвали суду про порушення провадження у справі від 02.08.2017 та про відкладення розгляду справи від 10.08.2017, що направлялись відповідачу за зазначеною позивачем в позовній заяві : Чернігівський р-н, с. Ладинка, вул. Шевченка,1Е, повернулись на адресу суду як неодержані.

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи визначено Чернігівський р-н, с. Ладинка, вул. Шевченка,1Е.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

Встановив:

Відповідно до ч.1 ст.635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

15.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фостар» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Десна» (відповідачем) був укладений договір № 1 про наміри, відповідно до умов якого продавець (відповідач) зобовязувався продати покупцю (позивачу), а покупець придбати протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання даного договору «Цілісний майновий комплекс», що є власністю ТОВ «ОСОБА_1 - Десна», балансова вартість якого складає 30000 (тридцять тис) грн., та знаходиться за адресою: 15524,Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Ладинка, вул. Шевченка,1Е (далі - Комплекс). ОСОБА_3 даного договору покупець отримує у власність «de-iure» - «Цілісний майновий комплекс», «de-facto» - Корівник 4-х рядний, з господарським блоком З-1, приміщення пилорами П-1, будівля електростанції Р-1, склад будівельних матеріалів О-1, приміщення кузні С-1, навіс металевий з асфальтовим майданчиком для автозапчастин Т-1, навіс для будівельних матеріалів У-1. Приміщення розташовані згідно вікопіровки з плану БТІ. Інші будівлі «Комплексу» та паркан бетонний продавець зобовязується демонтувати протягом 8 (восьми) місяців з моменту підписання договору купівлі продажу, а також вивезти цеглу та інші сторойматеріали. Передача приміщення «Корівник 4-х рядний , з господарським блоком З-1» відбувається протягом 10 (десяти) робочих днів, після підписання «Нотаріального договору» (п. 1.1. договору).

ОСОБА_3 договору про наміри покупець переказує на р/р продавця завдаток у розмірі 30000 (тридцяти тис) грн. Сторони визначають термін, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, та підписання договору купівлі продажу у нотаріуса. При підписання у нотаріуса договору купівлі продажу «Цілісного майнового комплексу» покупець оплачує нотаріальні послуги.

Платіжним дорученням № 53 від 26.12.2016 позивач сплатив 30000 грн. відповідачу на виконання умов договору.

Таким чином, згідно умов договору сторони досягли усіх істотних умов щодо укладання в майбутньому договору купівлі - продажу (основного договору) «Цілісного майнового комплексу», що за змістом відповідає попередньому договору, але порушили умову передбачену законом щодо форми попереднього договору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.635 Цивільного кодексу України попередній договір укладається у формі, встановленої для основного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Тобто, попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна повинен був бути укладений не лише у письмовій формі,але і нотаріально посвідчений, але цього сторонами по справі дотримано не було.

Недотримання нотаріальної форми договору тягне за собою недійсність договору (договір вважається нікчемним). Визнання договору нікчемним відбувається внаслідок прямих вимог закону і рішення суду про це не потребує.

Такий договір вважається недійсним з моменту його укладення. До таких договорів застосовується двостороння реституція, згідно якої кожна сторона повинна повернути іншій стороні все отримане по договору (ст.ст.216, 219, 220,236 Цивільного кодексу України).

19.04.2017 листом № 15 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошову суму у розмірі 30000 грн., оскільки у встановлений у попередньому договорі строк основний договір укладено не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно отримав від позивача грошові кошти (які отримані за нікчемним договором), які підлягають поверненню позивачу незалежно від причин не укладення основного договору купівлі продажу.

Відповідач на день винесення рішення судом не надав доказів повернення позивачу 30000 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 30000 грн. є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження, тому підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення 2384,40 грн. інфляційних за період з 26.12.2016 по 24.07.2017 прострочення повернення суми завдатку (передплати).

Свої вимоги по стягненню інфляційних позивач обґрунтовує тим, що відповідачу направлялась вимога щодо повернення грошових коштів, які відповідач не повернув, а тому згідно положень ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Вимоги позивача по стягненню 2384,40 грн. інфляційних задоволенню не підлягають на підставі наступного: положення ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України в частині сплати інфляційних застосовуються за наявності порушення грошового зобовязання.

Стягнення з відповідача суми попередньої оплати (завдатку) за договором не є наслідком порушення ним грошового зобовязання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав повернення завдатку за «Цілісний майновий комплекс», який позивач мав намір придбати (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.09.2014 по справі № 921/266/13-г/7).

Відповідно до ст.. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються, зокрема з судового збору, сум, що повязані з оплатою послуг адвоката.

ОСОБА_3 договору № 02/АФ/17 від 28.07.2017 про надання правової допомоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОСТАР» та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000152 від 19.05.2017), останній надавав правові послуги за позовом ТОВ «ФОСТАР» до ТОВ «ОСОБА_1 - Десна» про стягнення 32384,40 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 07.08.2017 р. та здійснював представництво інтересів позивача в судовому засіданні при розгляді даної справи. Загальна вартість послуг склала 3000 грн., які сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 90 від 08.08.2017.

Зазначену суму просить стягнути позивач в якості понесених судових витрат.

Відповідно до ст.. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за послуги, зокрема, адвоката, покладаються: при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог, а саме покладаються на відповідача: в частині стягнення судових витрат, повязаних з оплатою адвокатських послуг - в сумі 2779,12 грн., в частині стягнення судового збору в сумі 1482,20 грн.

Керуючись ст.. 216,219,220,236,635,657 Цивільного кодексу України, ст.. 44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України,суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСОБА_1 - ДЕСНА»,вул. Шевченка,1Е, с.Ладинка, Чернігівський р-н, код 36806284 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФОСТАР», АДРЕСА_2, код 38589571, 30000 грн.2779,12 грн. судових витрат повязаних з оплатою адвокатських послуг, 1482,20 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 22.09.2017

Суддя Скорик Н.О.