ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа № 920/558/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників :

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № НВО 007073 від 30.01.2017 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 (вх. № 2773С/1) на ухвалу господарського суду Сумської області від 29.08.2017 р. у справі № 920/558/17

за позовом ФОП ОСОБА_2

до ТОВ «Володимирське»

про стягнення 461425,29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому (з урахуванням заяви про виправлення технічної помилки в позовній заяві) просив стягнути з ТОВ "Володимирське" (ідентифікаційний номер 03780151, 41032, Сумська область, Середино-Будський район, село Голубівка) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 461425 гривень 29 копійок, із яких: суму основного боргу у розмірі 353772 гривень 00 копійок; пеню у розмірі 49925 гривень 45 копійок; 3% річних у розмірі 8199 гривень 29 копійок, 49528,55 грн. (інфляційне збільшення боргу)".

Ухвалою господарського суду Сумської області від 29.08.2017 р. (суддя Заєць С.В.) вирішено надіслати до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12) повідомлення про виявлені обставини, які вказують про наявність в діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Одеській області - повідомити письмово про результати проведеної перевірки господарський суд Сумської області. Провадження у справі № 920/558/17 - зупинено.

Позивач подав на зазначену ухвалу до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду Сумської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.09.2017 р.

В судове засідання представник відповідача не з'явився та про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про що свідчить відмітка канцелярії Харківського апеляційного господарського суду на зворотній стороні ухвали суду про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України. Крім того, сторони відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України не заявляли клопотання про продовження строку розгляду справи, а господарський суд не має права за своєю ініціативою продовжувати строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Так, зупиняючи провадження, суд першої інстанції у своїй ухвалі від 29.08.2017 року вказував на те, що в обґрунтування позову позивач посилається на договір на виконання сільськогосподарських робіт № 02-03 від 15 квітня 2016 р. та акт приймання виконаних робіт від 05.09.2016 р.

Під час розгляду справи та у відзиві на позов відповідач зазначив, що за час розгляду судом першої інстанції даної господарської справи відповідачем отримані додаткові відомості, які є доказами на підтвердження правової позиції відповідача щодо безпідставності заявлених позивачем позовних вимог, а саме: отримано офіційну відповідь на запит представника відповідача адвоката Конорєва В.О. до державної установи, в повноваження якої входить реєстрація сільськогосподарської техніки суб'єктів господарської діяльності агропромислового комплексу виробництва, до яких належить і позивач. Представник відповідача додав до відзиву копію адвокатського запиту і відповідь Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області, зміст якої засвідчує факт відсутності у позивача сільськогосподарської техніки, що, на думку відповідача, додатково підтверджує відсутність у позивача навіть можливості для здійснення в 2016 р. жнив на землях ТОВ "Володимирське", про виконання яких безпідставно стверджував в судовому засіданні представник позивача. Також, відповідач зазначає, що невиконання позивачем вимог ухвали суду від 13.07.17 щодо надання суду письмових пояснень стосовно обставин складання примірників бланків акту та договору і неприбуття позивача для надання суду особистих пояснень, на переконання відповідача, є додатковим доказом щодо фальшивості наданого позивачем акту та щодо неукладання договору № 02-03, на який посилається позивач.

На думку місцевого господарського суду сукупність документальних доказів, наданих сторонами до матеріалів господарської справи, вказує на можливість наявності у діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ознак кримінально-карних діянь, а саме можливої підробки акту приймання виконаних робіт та договору на виконання сільськогосподарських робіт № 02-03, що, на думку суду, унеможливлює розгляд спору по суті та прийняття рішення у справі до закінчення проведення правоохоронними органами відповідної перевірки на підставі ч. 2 ст. 79 Господарського кодексу України, вважав за доцільне зупинити провадження у даній справі.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в даному випадку підстав для зупинення провадження у справі № 920/558/17, а крім того, вважає, що судження місцевого господарського суду суперечить принципу правової визначеності.

Щодо відповідності висновків місцевого господарського суду приписам ст.ст. 79, 90 ГПК України колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Надіслання матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування можливо лише відповідно до вимог ч. 4 ст. 90 ГПК України, яка встановлює, що якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування. Інших випадків надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування ГПК України не передбачено.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що суд може зупинити провадження у справі, якщо при розгляді справи виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, у зв'язку з чим разом з оригіналами матеріалів справи надішле прокурору або органу досудового розслідування повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення для проведення досудового розслідування у порядку, передбаченому розділом III Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, надіслання господарським судом матеріалів справ з одночасним зупиненням справи можливе за наявності в сукупності таких умов: по-перше, коли суд самостійно не має можливості встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, оскільки вони можуть бути встановлені лише в рамках досудового розслідування і судового розгляду у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України; по-друге, для з'ясування цих обставин обов'язкове надсилання прокурору оригіналів матеріалів судової справи. В такому випадку зупинення провадження у справі буде зумовлено надісланням господарським судом оригіналів матеріалів справ відповідно до пп. 2.7.9 - 2.7.10 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013 року N 28, оскільки відсутність у суді зазначених матеріалів унеможливлює розгляд ним справи. Надіслання судом прокурору або органу досудового розслідування копій матеріалів справи за будь-яких умов не є необхідною передумовою для зупинення провадження у справі, оскільки не є обставиною, що перешкоджає її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності (який означає покладання тягаря доказування на сторони обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, які оцінюються судом за правилами, встановленими ст. 43 цього Кодексу, та звільнення суду від обов'язку самостійного збирання доказів). Згідно з ч. 4 ст. 35 цього Кодексу вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Беручи до уваги те, що, у відповідності до резолютивної частини оскаржуваної ухвали, суд надіслав повідомлення до Головного управління Національної поліції в Одеській області про наявність ознак кримінального правопорушення без матеріалів справи, колегія суддів вважає, що у місцевого господарського суду не було підстав для зупинення провадження в цій справі, і п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України застосований ним у спірних правовідносинах невірно.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові ВГСУ від 08.02.2017 р. у справі № 913/1085/15.

Щодо відповідності висновків місцевого господарського суду принципу правової визначеності, колегія суддів зазначає наступне.

Застосування приписів ч.2 ст. 79 ГПК України, безумовно, залежить від розсуду суду і кваліфікації ним ряду обставин, які носять оцінювальний характер (наявність ознак кримінального злочину, неможливість вирішення спору за таких обставин тощо).

Однак, такий розсуд суду повинний бути обмежений усталеним тлумаченням закону, усвідомленням завдань правосуддя і розумінням очікувань, які учасники спору мають щодо застосування тієї чи іншої норми закону.

Обґрунтовуючи свої висновки про неможливість вирішення спору до проведення кримінального розслідування та необхідність зупинення справи, місцевий господарський суд послався на такі обставини, які можуть свідчити про наявність ознак кримінально-караного діяння: письмові пояснення керівника відповідача про те, що він нібито надав підписані бланки договорів та актів виконаних робіт позивача та довідку Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області щодо відсутності у позивача сільськогосподарської техніки.

Колегія суддів, оцінивши зазначені обставини, вважає, що вони в жодному разі не перешкоджають вирішенню спору по суті.

Так, у відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ознакою правомірного правочину є здатність до створення правових наслідків, що свідчить про відсутність будь-яких підстав, які унеможливлюють вирішення даного спору.

Відповідачу було відомо про існування спірного договору тривалий час, однак він не звертався до суду із вимогою про визнання його недійсним.

Оцінюючи ці обставини в сукупності, колегія суддів зазначає, якщо спроектувати правову ситуацію, яка склалася у даному спорі (а вона є доволі розповсюдженою) на інші подібні спори, то висновки місцевого господарського суду свідчать, що в кожному разі, коли відповідач робить заяву про підписання та вручення позивачу бланків первинних документів, суд може направити відповідне повідомлення та зупинити провадження у справі.

Очевидно, що такий підхід суперечить як духу норми ч.2 ст. 79 ГПК України, так і завданням господарського правосуддя, так і принципу правової визначеності, оскільки, якщо пристати на позицію суду першої інстанції, вирішення спору по суті ставиться в залежність від здійснення відповідачем заяви про передання позивачу підписаних бланків документів.

Також колегія суддів зауважує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За цих обставин, оскаржувані ухвала в частині зупинення провадження у справі № 920/558/17 (п. 3) підлягає скасуванню як така, що прийнята внаслідок неправильного застосування у спірних правовідносинах п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, а справа передається до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 79, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Сумської області від 29.08.2017 р. у справі № 920/558/17 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 29.08.2017 р. у справі № 920/558/17 скасувати в частині зупинення провадження у справі № 920/558/17.

Справу направити до господарського суду Сумської області для розгляду.

Стягнути з ТОВ «Володимирське» (41032, Сумська область, Середино-Будський район, с. Голубінка, ) на користь ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПО НОМЕР_1) 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.