ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Справа № 5023/1668/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Плахов О.В.

секретар судового засідання Курченко В.А.

за участю представників:

ТОВ «ФК «Форінт» - Фісатіді Г.Д. (довіреність від 27.06.2017)

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (довіренсть від 06.09.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (вх.№ 1950 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 у справі № 5023/1668/12

за заявою ФОП ОСОБА_5, м. Харків

до ФОП ОСОБА_5, м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 у справі №5023/1668/12 (суддя - Суслова В.В.) було частково задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.02.2013 з урахуванням уточнень та додаткових пояснень; розірвано договір купівлі-продажу від 01.02.2013, посвідчений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. за номером 377; розірвано договір купівлі-продажу від 01.02.2013, посвідчений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. за номером 381; в решті вимог АТ «Райффайзен банк Аваль» відмовлено.

ПАТ «Райффайзен банк Аваль» з вказаною ухвалою суду в частині відмови у задоволенні вимог про повернення майна до ліквідаційної маси не погодилося, звернулося до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 у справі №5023/1668/12 в частині відмови у задоволенні вимог АТ «Райффайзен банк Аваль» про повернення до ліквідної маси банкрута нерухомого майна банкрута: нежитлової будівлі літер А-3 загальною площею 1490,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, та однокімнатну квартиру №11 загальною площею 43,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_3, яке було відчужено за розірваними договорами купівлі-продажу від 18.05.2012 за №377 та 381, посвідченими приватним нотаріусом Гуревічовим О.М.; задовольнити вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» в цій частині.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.08.2017, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, у наступному складі суду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

10.08.2017 від арбітражного керуючого Капустіна В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.8406).

15.08.2017 від ОСОБА_2 надійшли додаткові документи (вх.8565).

17.08.2017 від ТОВ «ФК Форінт» надійшла заява про заміну сторони правонаступником (вх. 8656).

21.08.2017, у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу суду, у зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В., склад судової колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 розгляд справи та розгляд заяви ТОВ «ФК «Форінт» відкладено на 11.09.2017, до участі у справі залучено ОСОБА_2

08.09.2017 від ТОВ «ФК Форінт» надійшло клопотання про залучення доказів (вх. №9396).

08.09.2017 від ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» надійшло клопотання про задоволення заяви ТОВ «ФК Форінт» про заміну правонаступником (вх.9397).

08.09.2017 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу та заперечення на заяву ТОВ «ФК «Форінт» про заміну сторони правонаступником (вх. 9402).

11.09.2017 від арбітражного керуючого Капустіна В.В. надійшли письмові пояснення (вх. 9434).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 залучено до участі у даній справі як учасників справи про банкрутство - Українську універсальну біржу (код 25158707, адреса: 36039 м. Полтава, вул. Шевченка, б. 52), як організатора проведення аукціону, та ПАТ «Вектор Банк» (код 39037656, адреса: м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 9), як особу, права та обов`язки якої зачіпаються заявою ТОВ «ФК Форінт» про заміну сторони правонаступником, розгляд справи відкладено на 21.09.2017.

20.09.2017 від Української універсальної біржі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (9803).

20.09.2017 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. 9816).

21.09.2017 від арбітражного керуючого Капустіна В.В. надійшли додаткові письмові пояснення (вх.9848).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 задоволено заяву ТОВ «ФК Форінт» про заміну сторони, здійснено процесуальне правонаступництво, замінено заставного кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Форінт», з передачею останньому всіх прав та обов`язків заставного кредитора у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 розгляд справи відкладено на 28.09.2017. Запропоновано ОСОБА_2 надати апеляційному господарському суду письмові пояснення щодо неможливості надання суду першої інстанції документів, наданих в обгрунтування своєї позиції під час апеляційного провадження.

25.09.2017 від ТОВ «ФК «Форінт» надійшло клопотання про вихід за межі заявлених вимог, в якому заявник просить:

визнати недійсними результати аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5 однокімнатної квартири № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, оформлені протоколом №4;

визнати недійсними результати аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5 нежитлової будівлі в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, оформлені протоколом №3;

визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. №381;

визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. №377;

задовольнити апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 та повернути до ліквідаційної маси банкрута нерухоме майно шляхом визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та нежитлову будівлі літ. «А-3» по АДРЕСА_2.

26.09.2017 на виконання ухвали від 21.09.2017 від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 28.09.2017 представник ТОВ «ФК «Форінт» підтримала клопотання про вихід за межі заявлених вимог, навела відповідні доводи, представник ОСОБА_2 навела доводи в обгрунтування неможливості подання доказів до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників присутніх сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою Господарського суду Харківської області від 24 квітня 2012року по справі №5023/1668/12 боржника - фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Самойленко Ольгу Миколаївну, якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру.

В ході здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатором арбітражним керуючим Самойленко О.М. на аукціоні 18.05.2012 відчужено нерухоме майно ФОП ОСОБА_5 - однокімнатну квартиру № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, який оформлений протоколом про проведення аукціону №4 (а.с. 218 т. 12); нежитлової будівлі в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, який оформлений протоколом проведення аукціону №3 (а.с. 219 т. 12).

01.02.2013 від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до Господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. 3973, а.с. 128-139 т.4) про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 18.05.2012, визнання недійсними протоколів проведення аукціону №3,№4 від 18.05.2012, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. та ОСОБА_2 нежитлової будівлі в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. № 377; визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. та ОСОБА_2 однокімнатної квартири №11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. №381; та про застосування до сторін правових наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 лютого 2013 року звільнено арбітражного керуючого Самойленко О.М. від виконання обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_5, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_9, яку зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі. Цією ухвалою також зобов'язано ліквідатора надати Господарському суду Харківської області письмові відзиви, зокрема, на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання аукціону та укладених в його рамках договорів купівлі-продажу недійсними.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2013 зобов'язано ліквідатора виконати вимоги ухвали від 13.02.2013.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2014 задоволено клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про витребування доказів, зобов'язано Головне управління юстиції у Харківській області надати суду, зокрема, протоколи проведення аукціону з продажу нерухомого майна банкрута однокімнатної квартири №11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та копії договорів купівлі-продажу однокімнатної квартири №11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, укладених за результатами аукціону .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2014 Головне управління юстиції у Харківській області повторно зобов'язано надати витребувані ухвалою від 22.01.2014 документи.

16.06.2014 до Господарського суду Харківської області від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява (вх. 20054) про уточнення до заяви про визнання договорів недійсним, в якій заявник просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. № 377; визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. №381; застосувати правові наслідки недійсності правочину та повернути нежитлові приміщення в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та однокімнатну квартиру № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 до ліквідаційної маси боржника шляхом визнання права власності за боржником на нежитлове приміщення в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та на однокімнатну квартиру № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 викликано ОСОБА_2 в судове засідання для надання пояснень стосовно продажу заставного майна банкрута, запропоновано ОСОБА_2 надати відповідну документацію з придбання майна ФОП ОСОБА_5 та відзив на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання торгів та договорів купівлі-продажу недійсними.

В подальшому ухвалами Господарського суду Харківської області від 22.10.2014 та від 03.12.2014 розгляд справи відкладався за клопотанням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», учасників процесу зобов'язано виконати в повному обсязі вимоги попередніх ухвал суду.

04.02.2015 від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до Господарського суду Харківської області надійшла заява (4338, а.с. 140-153 т. 7), в якій заявник зазначив, що вважає за необхідне уточнити заяву від 16.06.2014 (вх.20054) та викласти її в новій редакції, назвавши її «Заява про розірвання договорів купівлі-продажу та визнання права власності за первісним власником». Виходячи з тексту цієї заяви, заявник просить розірвати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. № 377; розірвати договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., реєстр. №381; застосувати правові наслідки розірвання правочинів та повернути нежитлові приміщення в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та однокімнатну квартиру № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 до ліквідаційної маси боржника шляхом визнання права власності за боржником на нежитлові приміщення в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та однокімнатну квартиру № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Вказана заява обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів проведення розрахунку за придбане ОСОБА_2 нерухоме майно на аукціонах, проведених 18.05.2012, тобто порушено істотні умови договорів, що є підставою для їх розірвання. В наслідок несплати за договорами, до ОСОБА_2, як до покупця за договорами, не перейшло право власності на майно, що було відчужено ліквідатором банкрута на аукціоні 18.05.2012. Банк вважає, що у відповідності до приписів статті 1212 ЦК України, є всі підстави до повернення безпідставно набутого на аукціоні 18.05.2012 майна до ліквідаційної маси шляхом визнання права власності за банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2015 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_9 від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустіна Володимира Володимировича.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про розірвання спірних договорів від 18.05.2012, місцевий господарський суд встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення покупцем ОСОБА_2 розрахунків за придбане на аукціоні 18.05.2012 майно, а тому порушені істотні умови договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М., за реєстр.№377, №381, що є наслідком розірвання вказаних договорів. Відмовляючи у задоволенні вимоги банку про повернення майна до ліквідаційної маси шляхом визнання права власності, місцевий господарський суд зазначив про неможливість повернення сторін у первісний стан у разі розірвання договору, адже приписами 653 ЦК України такі наслідки не передбачені.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 4 статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до пункту 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Таким чином, заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (від 04.02.2015 №4338) про розірвання договорів не може бути уточненням до заяви банку про визнання недійсними договорів (від 16.06.2014 №20054) в силу положень наведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України та приписів Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, відповідні заяви, за своєю правовою природою є фактично позовами, заявленими у справі про банкрутство, та у відповідності до приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та пункту 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», такі заяви розглядаються судом в межах справи про банкрутство по суті за правилами розгляду позовів.

Виходячи з вимог заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (від 04.02.2015 №4338) про розірвання договорів, вона не може бути розцінена судом і як заява про збільшення чи зменшення вимог, оскільки не містить кількісних показників, та є заявою немайнового характеру.

З наведених вище обставин справи, вбачається, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою про розірвання від 04.02.2015 (вх. №4338) звернувся після початку розгляду по суті первісної заяви про визнання недійсними аукціонів та договорів від 18.05.2012 (від 01.02.2013 вх.№ 3973) та після початку розгляду по суті заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про уточнення первісної заяви (від 16.06.2014 вх.№20054), адже матеріалами справи підтверджено вчинення місцевим господарським судом в рамках їх розгляду відповідні процесуальні дії, як то, витребування доказів, виклик сторони договору до суду з метою надання пояснень, заслуховування позицій сторін в судовому засіданні, тощо.

До того ж, виходячи з тексту заяви банку про розірвання договорів (від 04.02.2015 №4338), заявник звертаючись до суду змінив фактично предмет та підстави заявлених вимог. Зазначене виключає можливість розглядати заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договорів купівлі-продажу майна банкрута та визнання за банкрутом права власності (від 04.02.2015 вх. №4338) судом першої інстанції як уточнення до заяв банку від 01.02.2013 та від 16.06.2014.

Враховуючи, що в заяві ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договорів (від 04.02.2015 №4338) фактично викладені інші вимоги немайнового характеру, з іншими підставами в обґрунтування їх задоволення, ніж ті, що викладені банком в заяві від 16.06.2014 вх.№20054, колегія суддів розцінює її як іншу заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подану в межах цієї справи про банкрутство ФОП ОСОБА_5, що не заборонено Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Проте, враховуючи, що саме заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 04.02.2015 вх.№4338 про розірвання договорів була предметом розгляду в суді першої інстанції, за результатом чого прийнято ухвалу від 01.06.2017, яка є предметом перегляду в даному апеляційному провадженні, колегія суддів, у відповідності до приписів процесуальних норм, зобов'язана розглянути апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на вказану ухвалу, із застосуванням повноважень передбачених приписами ГПК України.

Заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за реєстр.№377, №381 (01.02.2013 №3973, з урахуванням уточнень від 16.06.2014 №20054) залишилась на розгляді суду першої інстанції в рамках справи про банкрутство ФОП ОСОБА_5

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як зазначалось, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ТОВ «ФК «Форінт» звернулось до суду з клопотанням про вихід за межі заявлених вимог, в якому просить суд визнати недійсним результати аукціону від 18.05.2012 з продажу спірного майна банкрута, визнання недійсними договорів від 18.05.2012, укладених за результатами проведених аукціонів 18.05.2012 та застосувати наслідки недійсності правочинів шляхом визнання права власності на спірне майно за банкрутом.

Вказана заява мотивована порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» під час організації та проведення аукціонів, що відбулись 18.05.2012 з продажу нерухомого майна банкрута - нежитлових приміщень в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та однокімнатної квартири № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підставі для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право:

1) визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству;

2) виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони;

Пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18, роз`яснено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Втім, предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, у ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на положення зазначеної норми та на принцип диспозитивності у господарському судочинстві позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Пунктом 2 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду щодо виходу за межі позовних вимог (за наявності передбачених цією нормою умов, і про це є клопотання заінтересованої сторони), але не зміни таких вимог на власний розсуд чи спонукання до їх уточнення.

Як вбачається з клопотання ТОВ «ФК Форінт», останній фактично змінює як предмет так і підставу заявлених вимог, тим самим просить визнати недійсним спірні договори та застосувати реституцію, не зважаючи на вимоги заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договорів купівлі-продажу та повернення майна до ліквідаційної маси шляхом визнання права власності, яка (заява) була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що в клопотанні ТОВ «ФК Форінт» викладені підстави не виходу за межі заявлених вимог, а одночасна зміна предмету та підстав заявлених вимог, оскільки вихід за межі означає лише збільшення кількісного показника розміру заявленої позивачем (заявником) вимоги.

З огляду на це, суд не вправі змінювати предмет позову, розглядати вимоги, які не були заявлені позивачем (заявником). Наведене виключає процесуальну можливість задоволення клопотання ТОВ «ФК Форінт» про вихід за межі заявлених вимог.

До того ж, враховуючи встановлення колегією суддів обставин перебування на розгляді в суді першої інстанції заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними аукціонів від 18.05.2012, договорів купівлі-продажу, укладених за результатами аукціону, проведеного 18.05.2012 та застосування наслідків недійсності правочинів (від 01.02.2013 №3973, з урахуванням уточнень від 16.06.2014), колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати порушеними права ТОВ «ФК» Форінт» як заставного кредитора, у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання останнього про вихід за межі заявлених вимог, оскільки дані заяви перебувають на розгляді місцевого господарського суду та ще не розглянуті.

Розглядаючи по суті заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договорів купівлі-продажу майна банкрута від 18.05.2012 та повернення його до ліквідаційної маси шляхом визнання права власності за банкрутом, та ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2017, прийняту за результатами її розгляду, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна банкрута від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 реєстр. № 377, 381, виходячи з наступного.

Так, ухвалюючи рішення про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2015, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за реєстр.№377, №381, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази оплати за договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012. У зв'язку з чим, вказані договори підлягають розірванню, оскільки порушено істотні умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2012 між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М.та Українською універсальною біржею укладено договір на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону).

Відповідно до протоколу проведення аукціону №4, 18.05.2012 відбувся аукціон з продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м., переможцем аукціону стала ОСОБА_2, яка придбала вказане майно за 79400,00 грн. В даному протоколі зазначено, що кошти у розмірі 79400,00 грн. сплачуються переможцем згідно рахунку ліквідатора на протязі 30 днів.

Відповідно до протоколу проведення аукціону №3, 18.05.2012 відбувся аукціон з продажу нежитлової будівлі літ. «А-3» площею 1490,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, переможцем аукціону стала ОСОБА_2, яка придбала це майно за 319600,00 грн. В даному протоколі зазначено, що кошти у розмірі 319600,00 грн. сплачуються переможцем згідно рахунку ліквідатора на протязі 30 днів.

18.05.2012 між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 Предметом вказаного договору є передача продавцем у власність покупця об`єкта аукціону, продавець зобов`язується передати у власність покупцю однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м., а покупець зобов`язується прийняти та оплатити ціну його продажу - 79400,00 грн. Умовами договору передбачено, що передача об`єкта аукціону здійснюється продавцем після підписання цього договору.

Кошти в розмірі 79400,00 грн. сплачуються покупцем згідно рахунку-фактури ліквідатора у строки, передбачені Протоколом №3 проведення аукціону Українською універсальною біржею від 18.05.2012 (п. 2.2 договору) - на протязі 30 календарних днів з моменту підписання протоколу проведення аукціону.

У розділі 5 договору визначені обов'язки покупця: в установлений договором строк прийняти об'єкт аукціону, та сплатити за нього гроші; здійснити реєстрацію нерухомого майна, яке входить до складу об'єкта аукціону, у Бюро технічної інвентаризації.

Також, 18.05.2012 між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим Самойленко О.М. (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-3» площею 1490,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 Предметом вказаного договору є передача продавцем у власність покупця об`єкта аукціону, продавець зобов`язується передати у власність покупцю нежитлової будівлі літ. «А-3» площею 1490,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити ціну його продажу - 319600,00 грн. Умовами договору передбачено, що передача об`єкта аукціону здійснюється продавцем після підписання цього договору.

Кошти в розмірі 319600,00грн. сплачуються покупцем згідно рахунку-фактури ліквідатора у строки, передбачені Протоколом №4 проведення аукціону Українською універсальною біржею від 18.05.2012 (п. 2.2 договору) - на протязі 30 календарних днів з моменту підписання протоколу проведення аукціону.

У розділі 5 договору визначені обов'язки покупця: в установлений договором строк прийняти об'єкт аукціону, та сплатити за нього гроші; здійснити реєстрацію нерухомого майна, яке входить до складу об'єкта аукціону, у Бюро технічної інвентаризації.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна банкрута від 18.05.2012, зазначає про відсутність підстав для їх розірвання, адже нею виконані умови договорів купівлі-продажу щодо здійснення оплати за нерухоме майно, про що є відповідні докази.

Зобов'язанням, згідно статті 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 662, 692 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, представником покупця договорами ОСОБА_2 надано суду належним чином засвідчені копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №3 від 18.05.2012, відповідно до якого, ОСОБА_2 (код НОМЕР_2) здійснила оплату за придбаний лот №3 - нежитлова будівля літ. «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м. у розмірі 319600,00 грн. та №4 від 18.05.2012, відповідно до якого, ОСОБА_2 (код НОМЕР_2) здійснила оплату за придбаний лот №4 - однокімнатна квартира АДРЕСА_3 загальною площею 43,5 кв.м. у розмірі 79400,00 грн.

Оригінали вказаних квитанцій до прибуткового касового ордеру а також оригінали спірних договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, представником ОСОБА_2 надані суду апеляційної інстанції для огляду в судовому засіданні 21.09.2017.

Виходячи з письмових пояснень ОСОБА_2, наданих суду апеляційної інстанції 26.09.2017 (вх. 9988), у ОСОБА_2 існували поважні причини, за якими вказані докази не були надані суду першої інстанції, що враховано колегією суддів під час розгляду справи.

Відповідно до положень постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 N 637, касові документи це документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку (пункт 1.2 постанови).

В пункті 2.6. вказано, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Пунктом 3.7 цієї постанови передбачено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися бухгалтером чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою, за допомогою друкарських машинок, комп'ютерних засобів чи іншими способами, які забезпечили б належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну. У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи ()

У відповідності до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приймає квитанції до прибуткового касового ордеру №3 та №4 надані ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції, як належні та допустимі докази, у розумінні статей 34, 36 ГПК України, які підтверджують факт оплати ОСОБА_2 спірного нерухомого майна за договорами купівлі-продажу від 18.05.2012, придбаного на аукціоні.

На думку колегії суддів, неприйняття таких доказів судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи призвело б до неповного з`ясування всіх обставин справи та дослідження доказів по справі, в межах повноважень наданих суду апеляційної інстанції статтею 101 ГПК України.

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Приписами п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт оплати ОСОБА_2 за придбане на аукціоні 18.05.2012 спірне майно, відсутні порушення істотних умов договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, передбачених ч.2 ст. 651 ЦК України, а тому й відсутні підстави для їх розірвання. Інших підстав розірвання спірних договорів банком в заяві не наведено, а також не надано доказів на спростування позиції ОСОБА_2

Вимоги банку щодо повернення майна до ліквідаційної маси банкрута шляхом визнання права власності за банкрутом, задоволенню не підлягають з огляду на відсутність правових підстав для їх задоволення, а також у зв'язку з відсутністю підстав для розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2012, адже колегією суддів встановлено належне виконання сторонами умов вказаних договорів та правомірність набуття ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно за цими договорами.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 в частині часткового задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вх. № 4338 від 04.02.2015 року) та розірвання договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за номерами 377, 381, з прийняттям нового рішення в цій частині. Ухвала Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 в частині відмови в поверненні майна до ліквідаційної маси шляхом визнання права власності залишається колегією суддів без змін. В частині пунктів 5, 6, 7, спірна ухвала не розглянута колегією суддів з огляду на вирішення судом першої інстанції цими пунктами процесуальних питань щодо подальшого руху справи, які не підлягають оскарженню та не є предметом апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2, ст. 103, п.1 ч.1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» згідно ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017) залишити без задоволення.

Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 у справі №5023/1668/12 в частині часткового задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вх. № 4338 від 04.02.2015 року) та розірвання договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за номерами 377, 381.

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (вх. № 4338 від 04.02.2015 року) в частині розірвання договорів купівлі-продажу від 18.05.2012, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за номерами 377, 381.

В частині пункту 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 у справі №5023/1668/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29.09.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Плахов О.В.