ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" вересня 2017 р. Справа № 911/3328/14

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо примусового виконання наказів від 16.10.2014 р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп

та до Селянського (фермерського) господарства Олександр

про стягнення 42003,52 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача (скаржник): ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2016 р.)

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.09.2014 р. у справі № 911/3328/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та до Селянського (фермерського) господарства Олександр про стягнення 42003,52 грн. було задоволено.

16.10.2014 р. на виконання рішення від 08.09.2014 р. господарським судом Київської області було видано відповідні накази.

02.08.2017 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла скарга № 02-9/10 від 02.08.2017 р. (вх. № 165/17 від 02.08.2017 р.) на бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976, відповідно до якої скаржник просить суд визнати бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 незаконною та протиправною з підстав невчинення державним виконавцем у повному обсязі належних, повних та обєктивних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.08.2017 р. було призначено розгляд вказаної скарги на 31.08.2017 р.

Розгляд скарги відкладався.

05.09.2017 р. до господарського суду Київської області від скаржника було подано обґрунтування скарги № 01-6/09 від 01.09.2017 р. (вх. № 18480/17 від 05.09.2017 р.), за змістом якої ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» вказує на те, що Подільським МРВДВС ГТУЮ в Одеській області так і не були виконані вимоги, передбачені законом щодо примусового виконання наказів від 16.10.2014 р. господарського суду Київської області у справі 911/3328/14, а саме - не зроблено запитів до реєстраційних органів (МРЕВ ДАЇ, Реєстраційної служби, Державної сільськогосподарської інспекції) про наявність у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), обєктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарськи машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів; не витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту; не направлено до районного відділу статистики вимоги надати державному виконавцю форми статистичного спостереження № 11-03 Звіт про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос), Звіту про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами, Заключний звіт про підсумки сівби під урожай 2013, 2014, 2015 років, Звіт про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту; не виявлено всіх поточних рахунків, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я боржника; не накладено арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб; не здійснено виїзд до місця розташування боржника, не виявлено та не встановлення каси боржника, не накладено арешт на касу підприємства, а також не заборонено рух коштів по ній; не звернено до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення керівника боржника; не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника; не звернено до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; не звернено до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання; не зроблено запитів до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України; не зроблено запитів до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури; не зроблено запитів до Державної служби інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул. Урицького, 45), про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних; не зроблено запитів до Міністерства доходів і зборів України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за Боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо); не зроблено запитів до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг про наявність та/або відсутність боржника серед власників об'єктів промислової власності; не зроблено запитів до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги 14), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації -відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржника; не зроблено запитів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, м. Київ, вул. Московська, 8 корп. 30), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів; не зроблено запитів до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води; не зроблено запитів до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів відсутня інформація щодо боржника; не витребувано від ДП Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби); не витребувано від ДП Держреєстри України відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних ЗЕРНО даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації (адже боржник є посередником серед сільськогосподарських товаровиробників), у випадку його виявлення - не здійснено його опису та арешту; не вчинені інші дії, що направлені на виконання наказів суду у даній справі.

У судових засіданнях 31.08.2017 р. та 18.09.2017 р. представник скаржника скаргу та подані обґрунтування до скарги підтримав, представники відповідачів та відділу ДВС до суду не зявились.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС № 02-9/10 від 02.08.2017 р. на бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної скарги з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Слід зазначити, що 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Згідно з приписами пунктів 6, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р., рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст. 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (п. 3 вказаної статті).

У відповідності до п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, п. 7 цієї ж статті передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Як встановлено судом, доказів вчинення Подільським МРВДВС ГТУЮ в Одеській області передбачених законодавством дій щодо примусового виконання наказів у даній справі у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 до матеріалів справи не надано.

Статтею 8 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Згідно розміщеної в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень Інформації про виконавче провадження ВП № 45407398, постановою ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 07.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 45407398 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 про стягнення з СФГ Олександр на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 2000,00 грн. витрат на адвокатські послуги та 913,50 грн. судового збору. 14.11.2014 р. виконавче провадження ВП № 45407398 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496. 30.12.2015 р. виконавче провадження ВП № 45407398 було виведене зі зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496 та було прийнято постанову ВП № 45407398 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження. 17.06.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 45407398 на підставі винесення господарським судом Київської області ухвали № 911/3328/14 від 16.05.2016 р. згідно якої, було визнано постанову ВП № 45407398 від 30.12.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження недійсною.

Крім того, Згідно розміщеної в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень Інформації про виконавче провадження ВП № 45412976, постановою ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 07.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 про стягнення з СФГ Олександр на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 42003,52 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами. 14.11.2014 р. виконавче провадження ВП № 45412976 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496. 30.12.2015 р. виконавче провадження ВП № 45412976 було виведене зі зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496 та було прийнято постанову ВП № 45412976 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження. 17.06.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 45412976 на підставі винесення господарським судом Київської області ухвали № 911/3328/14 від 16.05.2016 р. згідно якої, було визнано постанову ВП № 45412976 від 30.12.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження недійсною.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником вже подавалась скарга на бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14, яку ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2017 р. було задоволено повністю та було визнано незаконною бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо виконання зазначених наказів.

Як слідує з наданих до суду матеріалів, вчинення державним виконавцем будь-яких дій, після визнання незаконною бездіяльності відділу ДВС у попередній скарзі у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 з матеріалів справи та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, не вбачається, та, як наслідок, рішення суду у даній справі за наказами господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. протягом тривалого часу не виконано.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлення бездіяльності Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14, яку органом ДВС не спростовано, суд дійшов висновку про задоволення скарги ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС № 02-9/10 від 02.08.2017 р. у даній справі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глішкова, буд. 40, офіс 315, код 38039872) № 02-9/10 від 02.08.2017 р. на бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та Подільському міжрайонному відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, 16).

Суддя В.М. Бабкіна