ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2017 р. Справа № 911/2490/17

У справі за позовом Богуславської районної ради Київської області, м.Богуслав

До Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «Силует», м.Богуслав

За участю третьої особи Богуславської районної державної адміністрації Київської області

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Від третьої особи: ОСОБА_5

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Богуславської районної ради Київської області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «Силует» (далі відповідач) за участю третьої особи Богуславської районної державної адміністрації Київської області про розірвання договору оренди нежитлового приміщення.

Провадження у справі №911/2490/17 порушено відповідно до ухвали суду від 18.08.2017 року та призначено справу до розгляду на 07.09.2017 року.

Представник позивача у судове засідання 07.09.2017 року зявився, однак не подав всіх витребуваних судом документів. Представником відповідача заявлені клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.п. 1, 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у звязку з неподанням позивачем витребуваних судом документів та підписанням позовної заяви представником без достатніх повноважень.

Наведені клопотання були відхилені судом, оскільки питання про достатність доказів та наявність підстав для залишення позову без розгляду віднесено до компетенції суду. У звязку з чим, з метою витребування необхідних для вирішення спору документів та зясування повноважень представника, який підписав позов, розгляд справи відкладався до 19.09.2017 року.

В судовому засіданні 19.09.2017 року повноваження представника, який підписав заяву, були підтверджені особисто головою Богуславської районної державної адміністрації. Крім того, в судових засіданнях 07.09.2017 року та 19.09.2017 року зі сторони позивача був присутнім інший представник, який підтримував позов і чиї повноваження не заперечуються відповідачем.

В судовому засіданні 19.09.2017 року відповідач заявив повторне клопотання про залишення позову без розгляду, ставлячи під сумнів надані позивачем докази. Відповідне клопотання було відхилено судом та з метою належного зясування обставин щодо повноважень представника позивача, в судовому засіданні 19.09.2017 року оголошено перерву до 21.09.2017 року.

На початку судового засідання 21.09.2017 року судом встановлено, що 19.09.2017 року (після судового засідання 19.09.2017 року), відповідачем подано до канцелярії суду дві заяви про відвід судді А.Ю.Кошика, також 21.09.2017 року подано заяву про відвід судді А.Ю.Кошика та повторне клопотання про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що заяви про відвід судді А.Ю.Кошика подані відповідачем після судового засідання 19.09.2017 року та на початку судового засідання 21.09.2017 року, відповідні заяви підлягають розгляду в судовому засіданні 21.09.2017 року до початку розгляду справи.

Як вбачається з поданих відповідачем заяв про відвід судді А.Ю.Кошика, відповідач не погоджується з процесуальними висновками судді щодо відхилення клопотань про залишення позову без розгляду та вчинення дій по зясуванню обсягу повноважень представника, який підписав позов. Відповідач безпідставно в порушення норм чинного процесуального законодавства звинувачує суддю в упередженості.

Розглянувши подані відповідачем 19.09.2017 року та 21.09.2017 року заяви про відвід судді А.Ю.Кошика (які заявлені з одних і тих же підстав) в нарадчій кімнаті на початку судового засідання 21.09.2017 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Пунктом 3.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що зловживанням процесуальними правами слід вважати також і подання учасниками судового процесу:

- клопотань (заяв) про вчинення господарським судом не передбачених ГПК процесуальних дій;

- подання другого і наступних клопотань (заяв) з одного й того самого питання, яке вже вирішено господарським судом;

- апеляційних і касаційних скарг на процесуальні документи, дія яких на момент подання такої скарги закінчилася (вичерпана), - наприклад, на ухвалу про зупинення провадження у справі після поновлення провадження в останній.

Під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Таким чином, відповідач спотворюючи норми чинного господарського процесу, наводить довільну правову оцінку процесуальним діям судді, які не співпадають з власним баченням заявника щодо порядку розгляду справи. Незгода відповідача з процесуальними рішеннями судді має наслідком заявлення наступних безпідставних клопотань, яким вже надано правову оцінку, та численних заяв про відвід судді, що перешкоджає розгляду справи. В той же час, наведена поведінка відповідача створює умови для неодноразових безпідставних і вигаданих звинувачень судді в упередженості.

Як передбачено ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Таким чином, з огляду на обставини розгляду справи, з метою уникнення сумнівів неупередженості головуючого судді під час розгляду справи №911/2490/17 та на виконання вимог ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України заяви відповідача про відвід судді А.Кошика підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

У судовому засіданні 21.09.2017 року з метою вирішення питання про відвід судді, суд видалився до нарадчої кімнати, після чого оголосив ухвалу про задоволення відводу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяви Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «Силует» про відвід судді А.Ю.Кошика у справі №911/2490/17.

Суддя А.Ю. Кошик