УХВАЛА

26.09.2017Справа № 910/13349/17

За позовом Першого заступника військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкапіталс»
простягнення 1 805 189,63 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:
від прокуратури:Немерський О.Д. (посв. №047229 від 20.06.2017 р.);
від позивача:Барда С.Ю. (дов. №220/504/д від 28.12.2016 р.);
від відповідача:Хасін І.Б. (дов. №238 від 04.09.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкапіталс» про стягнення 1 243 575,07 грн. - пені та 561 614,55 грн. - штрафу за неналежне виконання умов Договору №303/8/32/161-15 від 29.10.2015 р. на придбання житла (13 квартир загальною площею 732,7 м2) на умовах пайової участі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-Б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2017 р. порушено провадження у справі №910/13349/17 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.08.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача, а також необхідністю витребування доказів у справі, розгляд справи відкладено на 26.09.2017 р.

22.08.2017 р. представником відповідача через загальний відділ суду було подано заяву про відвід судді Демидова В.О. з тих підстав, що наявні обставини, які свідчать про упередженість судді. Зокрема, судом порушено провадження з розгляду позовної заяви, яка з посиланням на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України була повернута заявнику без розгляду згідно ухвали господарського суду міста Києва від 27.07.2017 р.

Розглянувши у судовому засіданні 26.09.2017 р. подану відповідачем заяву про відвід судді, суд відмовив в її задоволенні, з огляду на таке.

Згідно ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участь в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути заявлений до початку вирішення спору, в той же час суд зазначає, що розгляд справи №910/13349/17 по суті було розпочато ще в судовому засіданні 22.08.2017 р., а обставини, якими відповідач обґрунтовує свою заяву про відвід, були відомі останньому до початку розгляду справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що відвід має бути мотивований та належно обґрунтований, це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Заявлений відповідачем відвід судді Демидова В.О. ґрунтується виключно на суб'єктивній правовій позиції окремого учасника процесу, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішення питань про застосування законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі або інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

У пункті 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Пунктом 1.2.3 вказаної постанови, встановлено, що задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться у ст. 20 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Викладені заявником підстави для відводу не можуть бути розцінені в якості обставин, що унеможливлюють і ставлять під сумнів участь судді у розгляді даної справи, в якості свідчень та підтвердження упередженості останнього, так як ґрунтується на припущеннях заявника та не підтверджується належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи, що заява про відвід судді Демидова В.О. є необґрунтованою, подана після початку розгляду справи по суті та при розгляді заяви про відвід не було встановлено обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді та стали підставою для його відводу, заява відповідача про відвід судді Демидова В.О. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкапіталс» про відвід судді Демидова В.О. відмовити.

Суддя В.О. Демидов