ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Справа № 918/627/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації"

до Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації

про стягнення заборгованості в сумі 1 839 грн. 50 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 30.08.2017 р.;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 25 вересня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

7 вересня 2017 року Державне підприємство "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (далі позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 839 грн. 50 коп., з яких 1 064 грн. 58 коп. - основна заборгованість, 643 грн. 38 коп. - інфляційні втрати та 131 грн. 54 коп. - 5% річних.

Ухвалою суду від 7 вересня 2017 року позовну заяву від 29.08.2017 р. № 1094 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/627/17, розгляд якої призначено на 25 вересня 2016 року.

20 вересня 2017 року від представника позивача на адресу суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 19).

У судовому засіданні 25 вересня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позову.

У судове засідання 25 вересня 2017 року представник відповідача не зявився, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 499 (а.с. 18).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду

України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не направив на адресу суду будь-яких заяв чи клопотань, зокрема, про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, а явка його уповноваженого представника у судове засідання обов'язковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (далі Виконавець) та Відділом освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації (далі Замовник) було укладено договір № 277-1 про надання послуг та виконання робіт у галузі метрології (далі - Договір) (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець в період дії Договору зобовязується виконувати роботи та надавати послуги у галузі метрології: повірка, калібрування, державна метрологічна атестація, градуювання засобів вимірювальної техніки (далі послуги), а Замовник зобовязується прийняти та оплатити послуги в порядку, визначеному чинним Договором.

Вартість послуг, обумовлених в п. 1.1. чинного Договору визначається сторонами згідно "Методики визначення вартості метрологічних робіт і послуг" та становить 1 064 грн. 58 коп., з яких ПДВ складає 177 грн. 43 коп. (п. 1.3. Договору)

Надання послуг за чинним Договором Виконавцем Замовнику засвідчується сторонами Актами приймання-передачі наданих послуг, які в свою чергу є невідємною частиною даного Договору. Послуги за чинним Договором вважаються надані Виконавчем та прийняті Замовником з дня підписання відповідного Акту приймання-передачі наданих послуг згідно даного пункту (п. 2.5. Договору)

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунки за чинним Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів Замовником в розмірі, визначеному у акті приймання-передачі наданих послуг на банківський рахунок Виконавця на протязі 10 банківських днів з моменту підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. 5.3. Замовник на вимогу Виконавця, у випадку порушення строку оплати послуг, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5% річних від простроченої суми.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015 р.

Договір підписаний сторонами, їхні підписи скріплені відтисками печаток цих юридичних осіб.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору Державним підприємством "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" були надані Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації послуги з метрології на суму 1 064 грн. 58 коп., що підтверджується підписаним сторонами без зауважень та заперечень актом приймання-передачі послуг від 23 лютого 2015 року № 15ОУ-01615 (а.с. 9).

За змістом зазначеного акту, сторони підтвердили, що послуги з метрології виконані у повному обсязі та виконані належним чином. При цьому, сторони зазначили, що Виконавець передав, а Замовник прийняв послуги з метрології. Вартість послуг складає 1 064 грн. 58 коп. з урахуванням ПДВ.

Як встановлено судом, акт приймання-передачі послуг від 23 лютого 2015 року № 15ОУ-01615, який складено сторонами на виконання умов Договору, засвідчує факт здійснення господарської операції та договірних відносин.

Виходячи з того, що відповідачем прийняті надані позивачем послуги, суд вважає, що фактичний обсяг наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг від 23 лютого 2015 року № 15ОУ-01615.

Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги на протязі 10 банківських днів з моменту підписання Акта приймання-передачі наданих послуг. Оскільки акт приймання-передачі послуг № 15ОУ-01615 підписаний сторонами 23 лютого 2015 року, то відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги в строк до 10.03.2017 року.

Як стверджує позивач, відповідач свої обов'язки за договором в частині оплати послуг не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 1 064 грн. 58 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 20.02.2017 р. № 257 про повернення боргу на суму 1 064 грн. 58 коп. (а.с. 11), яка залишена без відповіді та задоволення.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відтак, враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 1 064 грн. 58 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Відділ освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації про стягнення вказаної суми, у зв'язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань позивач нарахував 643 грн. 38 коп. - інфляційних втрат за період з 11.03.2015 р. по 29.08.2017 р. та 131 грн. 54 коп. - 5% річних з 11.03.2015 р. по 29.08.2017 р. (а.с. 3).

Частиною 2 статті 625 ЦУ України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.3. Замовник на вимогу Виконавця, у випадку порушення строку оплати послуг, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5% річних від простроченої суми.

Як вбачається з вищенаведеного, сторони визначили інший розмір процентів, що не заборонено ст. 625 ЦК України.

Оскільки заявлений до стягнення розмір 5% річних в сумі 131 грн. 54 коп. є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаної суми підлягає задоволенню в повному обсязі.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обгрунтованих інфляційних втрат становить 641 грн. 67 коп., при заявленому - 643 грн. 38 коп.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
11.03.2015 - 29.08.20171 064.581.603641.67

Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума інфляційних втрат, яка за розрахунком суду складає 641 грн. 67 коп.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 1 064 грн. 58 коп. - основної заборгованості, 131 грн. 54 коп. - 5% річних, 641 грн. 67 коп. - інфляційних втрат. У решті позовних вимог в частині стягнення 1 грн. 71 коп. - інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1 598 грн. 51 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Демидівської районної державної адміністрації (35200, Рівненська обл., Демидівський р-н, смт. Демидівка, пр. Новий, 2, ) на користь Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 31, ) 1 064 (одну тисячу шістдесят чотири) грн. 58 коп. - заборгованості, 641 (шістсот сорок одну) грн. 67 коп. - інфляційних втрат, 131 (сто тридцять одну) грн. 54 коп. - 5% річних та 1 598 (одну тисячу пятсот девяносто вісім) грн. 51 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про стягнення інфляційних втрат в сумі 1 грн. 71 коп. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27 вересня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне. вул. Замкова, 31);

3 - відповідачу рекомендованим (35200, Рівненська обл., смт. Демидівка, пр. Новий, 2).