КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Справа№ 910/13005/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Коротун О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Жидецька Г.В. - представник за дов. №226 від 17.01.2017 року;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року

у справі № 910/13005/17 (суддя: Шкурдова Л.М.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена Плюс"

про стягнення 19550,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена Плюс" (далі - відповідач) про

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року у справі № 910/13005/17 позовні матеріали повернуті без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року у справі № 910/13005/17.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року у справі № 910/13005/17 було прийнято до провадження.

21.09.2017 року в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача у судове засідання 27.09.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 12.09.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Разом з цим, згідно частини 3 пункту 3.12 Постанови Пленуму неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 102 ГПК України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Так, оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва позовна заява була повернута без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлені позивачем вимоги про стягнення 19 550,56 грн компенсації земельного податку за травень 2012 року вже були предметом судового розгляду, за результатом якого судом прийнято рішення.

Відповідно до п .2 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, зокрема якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

Отже, господарський суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі зазначеної норми за наявності, зокрема, рішення господарського суду, прийнятого у справі:

- між тими ж сторонами;

- про той же предмет;

- з тих же підстав.

Таким чином, наявність всіх вищевказаних ознак тотожності спорів у справах, тягне за собою відмову у прийнятті позовної заяви.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що Господарським судом міста Києва у межах справи №5011-3/17788-2012 розглядалася справа за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена Плюс" про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна та стягнення 19 550,56 грн компенсації земельного податку за травень 2012 року. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2013 року у справі №5011-3/17788-2012 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена Плюс" на користь квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир 19 550,56 грн компенсації земельного податку за травень 2012 року було відмовлено.

При цьому, сторони та предмет позову у такій справі та даній справі тотожні, однак, підстави різні.

Підставою заявленого позову є сплата земельного податку в сумі 19550,56 грн за травень 2012 року, яка відбулася лише у червні 2017 року, тобто дане зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена Плюс» виникло перед скаржником лише після фактичної сплати податкового боргу - у 2017 році. При цьому, серед підстав позову у справі №5011-3/17788-2012 зазначена підстава була відсутня.

За таких обставин, враховуючи різні підстави позову у таких справах, суд першої інстанції неправомірно відмовив Квартирно-експлуатаційному відділу м. Житомир у прийнятті позовної заяви на підставі п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 4 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року №910/13005/17 підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права (п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України,), оскільки таке порушення призвело до поставлення необґрунтованої ухвали.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року у справі №910/13005/17 - скасувати та направити справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді С.А. Гончаров

О.М. Коротун