КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. Справа№ 910/13569/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Гуртовий О.М., Войчук В.А., Шмат О.С.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р. у справі №910/13569/17 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП"

до Головного управління ДФС у Київській області в особі Слідчого управління фінансових розслідувань

про стягнення 81590,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП" повернуто заявнику без розгляду на підставі п.5 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р., та передати позовну заяву з додатками на розгляд до місцевого суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у позовній заяві об'єднано вимоги, які нерозривно пов'язані між собою та роз'єднання яких перешкоджатиме відновленню порушеного права. Так, Позивач зазначає, що його вимоги стосуються стягнення заподіяних збитків та випливають з одних і тих самих правовідносин та дій Відповідача, які об'єднані одним умислом, їх доказування здійснюється тими ж самими доказами. Тому розгляд даних позовних вимог в одному провадженні буде сприяти більш повному з'ясуванню судом всіх обставин справи, швидкому та повному захисту порушених прав Позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2017р. апеляційну скаргу Позивача по справі №910/15036/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.09.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Відповідача про стягнення 81590,62 грн, а саме: заборгованості у сумі 50000,00 грн згідно договору про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги (цесії) №1/2 від 23.03.2017р., 13083,00 грн - витрат понесених по транспортуванні товарно-матеріальних цінностей та 18597,62 грн - за втрату майна, яке було незаконно вилучене в Позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП" повернуто заявнику без розгляду на підставі п.5 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала мотивована місцевим судом не відповідністю поданої Скаржником позовної заяви вимогам ст.58 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлені до стягнення Позивачем суми виникли з різних, не залежних одна від одної обставин та з різних правових підстав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ст.58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно з п.3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

З наведених норм та правоположень вбачається, що підставами об'єднання позовних вимог для позивача, який звертається з позовом до суду є наявність між такими позовними вимогами одного із зв'язків: одна підстава виникнення; одні докази, якими підтверджуються заявлені вимоги. Об'єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у сумі 50000,00 грн згідно з договором про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги (цесії) №1/2 від 23.03.2017р.; витрати понесені по транспортуванні товарно-матеріальних цінностей у сумі 13083,00 грн; та 18597,62 грн за втрату майна, яке було вилучене в Позивача.

Місцевий суд, повертаючи без розгляду позовну заяву Позивача, зазначив, що заявлені до стягнення Позивачем суми виникли з різних, не залежних одна від одної обставин та з різних правових підстав, а кожна із заявлених Позивачем вимог підтверджується та обґрунтована різними доказами. З вказаним висновком місцевого суду апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем був проведений обшук в приміщеннях, які орендує Позивач та вилучено його майно. Вказане майно на підставі договору №907 від 04.02.2017р. було передано для зберігання ТОВ "ТОП ЛОГІСТІК ПЛЮС".

У подальшому між Позивачем та ТОВ "ТОП ЛОГІСТІК ПЛЮС" було укладено договір про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги (цесії) №1/2 від 23.03.2017р. за договором зберігання №907 від 04.02.2017р., укладеного між Відповідачем та ТОВ "ТОП ЛОГІСТІК ПЛЮС". Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати наданих йому послуг за договором зберігання №907 від 04.02.2017р., у зв'язку із чим у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у сумі 50000,00 грн.

Також Позивач звертає увагу на те, що дії Відповідача щодо вилучення майна Позивача були визнані незаконними ухвалами Солом'янського районного суду від 20.02.2017р. та зобов'язано повернути Позивачу все вилучене під час слідчих дій майно.

Позивач зазначає, що Відповідач самостійно вилучене майно не повернув, що призвело до залучення Позивачем третіх осіб для транспортування товарно-матеріальних цінностей, у зв'язку із чим Позивач поніс витрати у сумі 13083,00 грн на підставі договору №1 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжнародному сполученні від 30.03.2017р. та договору №2 про надання транспортних та навантажувально-розвантажувальних послуг по організації перевезення вантажу у міжміському сполученні від 30.03.2017р.

Також Позивач зазначає, що ним було проведено інвентаризацію вилученого Відповідачем майна, за результатами якої встановлено розбіжність (недостача) між вилученим та повернутим майном у кількості 21 шт. на суму 18507,62 грн.

З наведеного вбачається, що вимоги Позивача виникли з однієї підстави незаконних дій Відповідача з вилучення та передання на зберігання майна, належного Позивачу, дані вимоги зв'язані між собою поданими доказами про вилучення майна та передання його на зберігання.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що при поданні даної позовної заяви Позивачем не були порушені правила поєднання позовних вимог, визначених ст.58 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є помилковими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню з надісланням матеріалів справи до місцевого суду.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "МЕТА-ГРУП" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р. у справі №910/13569/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2017р. у справі №910/13569/17 скасувати.

3. Матеріали справи №910/13569/17 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов