ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 Справа №917/880/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050,

до Приватного підприємства "Оріол-Ойл", пров. Лісний, 12, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761,

про звернення стягнення на предмет застави

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Оріол-Ойл", пров. Лісний, 12, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761,

до Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050,

про визнання договору застави основних засобів недійсним, а заставу за договором застави - припиненою

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін 20.07.2017р. о 10.00 год.:

від первісного позивача: ОСОБА_3 дов. №3-243110/4066 від 30.06.2017р.

від первісного відповідача: ОСОБА_4 дов. №1 від 13.06.2017р.

Представники сторін 20.07.2017р. о 14.00 год.:

від первісного позивача: ОСОБА_3 дов. №3-243110/4066 від 30.06.2017р.

від первісного відповідача: ОСОБА_4 дов. №1 від 13.06.2017р.

Представники сторін 25.07.2017р.:

від первісного позивача: ОСОБА_3 дов. №3-243110/4066 від 30.06.2017р.

від первісного відповідача: ОСОБА_4 дов. №1 від 13.06.2017р.

Рішення приймається в умовах перерв, оголошених в судових засіданнях 20.07.2017р. згідно ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 25.07.2017 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Господарський суд повідомив, повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про звернення стягнення на предмет застави за договором застави основних засобів №8695-90700/1114 від 07.11.2014р. на основні засоби вартістю 1162690,00 грн. згідно з переліком та зустрічна позовна заява про визнання договору застави основних засобів №8695-90700/1114 від 07.11.2014р. - недійсним, а заставу за договором застави - припиненою.

Первісний позивач надав заяву №3-243110/3330 від 01.06.2017р. (вхід. №7348 від 12.06.2017р.) про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на основні засоби відповідача згідно з переліком.

Первісний відповідач в зустрічному позові просить визнати договір застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. недійсним, а заставу за договором застави № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. - припиненою.

Первісний відповідач надав відзив на заяву про забезпечення позову №10/07/2017-1 від 10.07.2017р. (вхід. №8708 від 12.07.2017р.) в якому просить відмовить у задоволені заяви про забезпечення позову з підстав викладених у відзиві.

Первісний позивач надав відзив на зустрічний позов (вхід. №9063 від 20.07.2017р.), де просить в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві.

Первісний відповідач надав клопотання про призначення судової експертизи від 20.07.2017р. (вхід. №9064 від 20.07.2017р.) в якому просить на вирішення експерта поставити наступні питання:

- чи виконано підпис від імені директора ОСОБА_5 у договорі застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. та додатку до договору застави, який знаходиться на аркушах справи 107-114, в графах "Заставодавець", "Від Заставодавця", "Директор", тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_5, чи іншою особою?

- чи нанесений відтиск печатки приватного підприємства "Оріол-Ойл" на договорі застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. та додатку до договору застави, який знаходиться на аркушах справи 107-114 печаткою ПП "Оріол-Ойл"чи за допомогою технічних засобів?

Також, для проведення судової експертизи, первісним відповідачем подано клопотання (вхід. №9065 від 20.07.2017р.) про витребування від первісного позивача матеріалів кредитної справи за договором про невідновлювальну кредитну лінію №123-01-14 від 30.10.2010р., з висновком всіх служб банку та первісних заяв директора ПП "Оріол-Ойл" на отримання кредиту та Положення Банку про кредитування.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи №917/880/17, заслухавши представників сторін, суд встановив:

30 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (надалі - ОСОБА_1) та Приватним підприємством «Оріол-Ойл» (далі - Позичальник, Заставодавець) укладено Договір про відновлювальну кредитну лінію №123-01-14 (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1. Кредитного договору ОСОБА_1 відкриває Позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 420 000.00 (один мільйон чотириста двадцять тисяч) гривень 00 коп., а Позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 30.10.2015р. і сплатити за користуванні кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 Кредитного договору.

За приписами п. 2.4. Кредитного договору Позичальник зобовязується повернути кредитні кошти Банку в строк, що вказаний в п. 1.1. Кредитного договору, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок .

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками:

а) 10,5% річних за період з дня надання до терміну повернення кредиту, що зазначений в п. 1.1. Кредитного договору;

б) 15,75% річних за період з терміну повернення кредиту, що зазначений в п.1.1. Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно, в повному обсязі. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно).

Позичальник сплачує проценти за останній звітні період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту, що вказаний в п.1.1. Кредитного договору.

Якщо Позичальник скористається своїм правом достроково повернути отримані кредитні кошти, тобто достроково погасити заборгованість за всім кредитом або його частиною, то одночасно з погашенням заборгованості за кредитом (чи його частиною) Позичальник зобов'язаний сплатити Банку проценти за увесь строк користування, нараховані на суму заборгованості за кредитом (на частину заборгованості за кредитом, яка погашається) до терміну його погашення.

Як зазначає у позовній заяві первісний позивач, заборгованість ПП «Оріол-Ойл» за Договором відновлювальну кредитну лінію №1334-10 від 30.10.2014 за період з 30.10.2014 по 18.05.2017 складає 2 131 654,96 грн., в т.ч.:

№ п/пЗаборгованість по Кредитному договоруСума заборгованості
1сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту1 395 228,00
2сума простроченої заборгованості по відсоткам486 256,00
3пеня за прострочення погашень основної заборгованості по кредиту191 992,31
4пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом58 178.65
5Всього заборгованість з пенею2 131 654,96

За приписами п. 5.1. Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за Кредитним договором є обладнання комбікормового заводу в кількості 102 шт.. розташоване за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, пров. Лісний, буд. 12.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між AT «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» та ПП «Оріол-Ойл» 07.11.2014 укладено Договір застави основних засобів №8695-90700/1114 (далі - Договір застави).

Відповідно до п.1. Договору застави Заставодавець передає Заставодержателю - основні засоби, найменування, кількість, ціна та загальна вартість, якого визначена в Додатку № 1, який є невідємною частиною Договору застави (надалі - предмет застави). Узгоджена Сторонами ринкова вартість предмету застави, становить: 1 162 690 грн. без врахування ПДВ (пункт 3 Договору застави).

Місцезнаходження предмету застави: Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, пров. Лісний, буд. 12 (пункт 4 Договору застави).

Відповідно до п. 8 Договору застави в разі неналежного виконання Заставодавцем умов Основного зобов'язання (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата процентів, комісійної винагороди та інших зобов'язань) та/або порушення справи про банкрутство Заставодавця, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі, в тому числі відшкодувати збитки.

Згідно з положеннями Договору застави Заставодержатель має право на свій розсуд використовувати для звернення стягнення на предмет застави будь-який порядок і будь-які права і процедури, дозволені чинним законодавством України, в тому числі, але не обмежуючись нижчезазначеним.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Затаводержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства України та Договору застави.

Позасудовий спосіб звернення стягнення здійснюється Заставодержателем шляхом отримання предмету застави у власність, шляхом продажу предмету застави Заставодержателем відповідно до договору купівлі-продажу та інше.

Прийняття/набуття Заставодержателем предмету застави у власність, в рахунок виконання Основного зобовязання здійснюється в порядку, визначеному законодавством України (пункт 9 Договору застави).

Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Так, станом на 18.05.2017 загальна заборгованість ПП «Оріол-Ойл» за Договором про невідновлювальну кредитну лінію №123-01-14 від 30.10.2014 становить 2 131 654 (два мільйони сто тридцять одна тисяча шістсот пятдесят чотири) гривні 96 копійок, з яких:

- сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1 395 228,00 грн.;

- сума простроченої заборгованості по відсоткам 486 256,00 грн.;

- пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 250 170,96 грн.

Пунктом 8.1. Кредитного договору визначено, що у випадку якщо сплачені Позичальником Банку грошові кошти недостатні для погашення загальної суми заборгованості, що виникла до цього моменту, то погашення заборгованості здійснюється в наступній черговості: в першу чергу погашаються проценти за користування кредитними коштами, а також комісійна винагорода, в другу чергу погашається основний борг за кредитом, а в третю чергу погашається неустойка (штраф, пеня).

Враховуючи, що угоджена вартість предмету застави відповідно до Договору застави складає 1 162 690,00 грн., а загальний розмір заборгованості по Кредитному договору станом на 18.05.2017 складає 2 131 654,96 грн. до якої входять сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1 395 228,00 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 486 256,00 грн. та пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту і відсоткам у розмірі 250 170,96 грн., то першочергово за рахунок заставленого майна підлягає погашенню заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 486 256,00 грн., а в другу чергу частина заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 676 434,00 грн. (1 162 690,00 грн. - 486 256,00 грн. = 676 434,00 грн.).

За таких обставин, Первісний позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави вартістю 1 162 690,00 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості Приватного підприємства «Оріол-Ойл» за Кредитним договором в сумі 2 131 654,96 грн., шляхом передачі у власність ПАТ "ОСОБА_1 та Кредит" заставного майна.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та враховуючи існуючи правовідносини, ПП «Оріол-Ойл» на підставі ст. 60 ГПК України звернулось до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним договору застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014 року, а заставу за договором застави № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. - припиненою.

В обґрунтування зустрічного позову ПП «Оріол-Ойл» зазначає:

30.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банки «ОСОБА_1 та Кедит» (надалі - ОСОБА_1) та Приватним підприємством «Оріол-Ойл» (далі - Позичальник) було укладено договір про невідновлювальну кредитну лінію №123-01-14 (надалі - Кредитний зговір), відповідно до п. 1.1 Кредитного договору ОСОБА_1 відкриває Позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 420 000 (один мільйон чотириста двадцять тисяч) гривень 00 коп., а Позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 30.10.2015 року і сплатити за користування кредитними коштами проценти відповідно до розділу 3 Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між AT «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» та ПП «Оріол-Ойл» 07.11.2014 року укладено договір застави основних засобів № 8695-90700/1114 (далі - Договір застави ).

Відповідно до п. 1 Договору застави Заставодавець передає в заставу Заставодержателю майно - основні засоби, найменування, кількість, ціна та загальна вартість якого визначена в Додатку № 1, який є невідємною частиною цього Договору застави (надалі - предмет застави).

Згідно з п. 4 Договору застави місцезнаходження предмету застави: Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, пров. Лісний, 12.

Відповідно до п. 18 Договору цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобовязань за Основним зобовязанням.

Як зазначає первісний відповідач, з аналізу договору застави основних засобів, який доданий до матеріалів позовної заяви № 8695-90700/1114 від 07.11.2014 року слідує, що він укладений з недодержанням, визначеної сторонами форми, а саме за відсутності нотаріального посвідчення. Його нотаріальне посвідчення вимагається для даного договору в силу п. 18 Договору, а тому є обовязковим згідно з частиною 4 ст. 13 Закону України «Про заставу» відповідно до якої угодою сторін може бути передбачено нотаріальне посвідчення договору застави і в тих випадках, коли це є не обов'язковим в силу законодавства України, але на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про заставу» недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

У зв'язку з цим первісний відповідач просить визнати недійсним вище вказаний Договір застави. Крім того, первісний відповідач просить визнати припиненою заставу за договором застави № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. посилаючись на Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 №1255-ІУ, Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Інструкцію про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв.

Суд, розглянувши та дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

В судовому засіданні судом було з'ясовано, що у сторін є дві редакції договору застави № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р.

Суд вважає, що оригіналом договору застави № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. є екземпляр договору, копія якого надана первісним позивачем до позовної заяв, а оригінал наданий ПП «Оріол-Ойл», оскільки на кожній сторінці договору наявні підписи та оригінальний відтиск печаток сторін.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ч.4 ст.14 Закону України "Про заставу" угодою сторін можу бути передбачено нотаріальне посвідчення договору застави і в тих випадках , коли це є не обов'язковим в силу законодавства України, але на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до частини 1 ст. 14 Закону України "Про заставу" недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

В п.18 Договору застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. зазначено, що договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобов'язань за Основним зобов'язанням.

Згідно із частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин мас бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Відповідно до положень чинного законодавства України, визнання правочину недійсним ставиться в залежність від його відповідності вимогам чинного законодавства та актам органів державної влади.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За приписами ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча

б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Первісним позивачем не надано суду доказів нотаріального посвідчення договору застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. (п. 18 Договору застави).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову, відповідно заява Первісного позивача №3-243110/3330 від 01.06.2017р. (вхід. №7348 від 12.06.2017р.) про забезпечення позову - не підлягає задоволенню. Зустрічний позов підлягає задоволенню частково, а саме слід визнати договір застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. недійсним, в решті позовних вимог - відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання первісного відповідача про призначення судової експертизи від 20.07.2017р. (вхід. №9064 від 20.07.2017р.) та клопотання (вхід. №9065 від 20.07.2017р.) про витребування від первісного позивача матеріалів кредитної справи за договором про невідновлювальну кредитну лінію №123-01-14 від 30.10.2010р., з висновком всіх служб банку та первісних заяв директора ПП "Оріол-Ойл" на отримання кредиту та Положення Банку про кредитування - не підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст.49 ГПК України покладаються на первісного позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1600,00 грн. (судовий збір).

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в задоволенні первісного позову повністю.

2. Заява первісного позивача №3-243110/3330 від 01.06.2017р. (вхід. №7348 від 12.06.2017р.) про забезпечення позову - не підлягає задоволенню.

3. Зустрічний позов задовольнити частково, а саме: визнати договір застави основних засобів № 8695-90700/1114 від 07.11.2014р. укладений між ПАТ "Банк "ОСОБА_1 та кредит" та ПП "Оріол-Ойл" - недійсним, в решті позовних вимог - відмовити.

4. Клопотання первісного відповідача про призначення судової експертизи від 20.07.2017р. (вхід. №9064 від 20.07.2017р.) та клопотання (вхід. №9065 від 20.07.2017р.) про витребування від первісного позивача матеріалів кредитної справи за договором про невідновлювальну кредитну лінію №123-01-14 від 30.10.2010р., з висновком всіх служб банку та первісних заяв директора ПП "Оріол-Ойл" на отримання кредиту та Положення Банку про кредитування - не підлягають задоволенню.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 та кредит" (вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050, , інші відомості: відсутні) на користь Приватного підприємства "Оріол-Ойл" (пров. Лісний, 12, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761, , інші відомості: відсутні) - 1600,00 грн. судового збору. Видати наказ про стягнення судового збору після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2017р.

Суддя Паламарчук В.В.