ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.2017р. Справа № 905/1518/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область

про стягнення штрафу в сумі 25 090 грн. 00 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 17.05.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю №ББУ/ЦОФК21/ББ/16 від 06.12.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 19.09.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область, про стягнення штрафу у сумі 25 090 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 07.07.2017р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/1518/17, розгляд справи призначено на 17.08.2017р.

15.08.2017р. від позивача через канцелярію господарського суду Донецької області надійшла заява за вих.№13-04/689 від 13.08.2017р. про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої останній просить стягнути з відповідача штраф у сумі 50 180 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи зазначену заяву, позивач посилається на дані комерційного акту №476906/1 від 01.01.2017р., з якого вбачається, що відповідачем вказано при відправці вантажу за залізничною накладною №53439923 від 30.12.2016р. невірну масу вантажу у двох вагонах, а саме: №53412409 та №53541652. Таким чином, на думку позивача, комерційний акт №476906/1 від 01.01.2017р., підтверджує матеріальну відповідальність відповідача за зазначення невірної маси вантажу в вагонах №53412409 та №53541652, з огляду на що, позивач просить задовольнити заяву про збільшення розміру позовних вимог та стягнути з ТОВ ЦЗФ Курахівська штраф за невірно зазначену масу вантажу у двох вагонах у сумі 50 180 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 17.08.2017р. господарським судом Донецької області було відкладено вирішення питання стосовно заяви позивача за вих.№13-04/689 від 13.08.2017р. про збільшення розміру позовних вимог, продовжено строк розгляду спору на15 днів та відкладено розгляд справи на 19.09.2017р.

19.09.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшло клопотання №13-04/504 від 18.09.2017р. про долучення документів до матеріалів справи з додатками, а саме: докази направлення заяви про збільшення розміру позовних вимог на адресу відповідача та копію положення про Регіональну філію «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Суд здійснює подальший розгляд справи з урахуванням заяви позивача за вих.№13-04/689 від 13.08.2017р. про збільшення розміру позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог, з урахування заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, останній посилається на дані залізничної накладної №53439923 від 30.12.2016р. та комерційного акту №476906/1 від 01.01.2017р. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 2, 5, 6, 23, 24, 37, 52, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.3,10 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.307 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 19.09.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на дані зазначені у залізничній накладній №53439923 від 30.12.2016р. (вагони №53412409 та №53541652) та комерційного акту РА №476906/1 від 01.01.2017р.

Представник відповідача у судових засіданнях 17.08.2017р. та 19.09.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 19.09.2017р. відповідачем до суду були надані заперечення на позовну заяву (б/н від 18.09.2017р.) у яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки залізницею при нарахуванні штрафу за невірно зазначену масу вантажу у вагоні №53412409 не враховано норму природної втрати вантажу в розмірі 2% від маси вантажу, зазначеної в накладній.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016р. ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» зі станції Курахівка Донецької залізниці за залізничною накладною на групу вагонів № 53439923 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, відвантажило на адресу ДТЕК «Запорізька ТЕС» (надалі вантажоодержувач), зокрема у напіввагонах №53412409, №53541652 вантаж вугілля камяне, марки г-газовий, вологість не менш ніж 8%. Крім того, з відомостей, що містяться у зазначеній залізничній накладній, вбачається, що вантаж маркований двома поздовжніми борознами, навантаження вище рівня бортів, пакування навалом, вантаж розміщено та закріплено згідно з п.3.1. гл.14 ТУ Додатка 3 до СМГС.

Також, при оформленні залізничної накладної на групу вагонів № 53439923 відповідачем вказано масу вантажу: у напіввагоні №53412409 нетто 67500 кг, у напіввагоні №53541652 нетто 67500 кг.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_3

Згідно з п.28. Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у напіввагонах №53412409, №53541652 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми №202 від 01.01.2017р.

На підставі акту загальної форми №202 від 01.01.2017р. на ст. Енергодар Придніпровської залізниці також було складено комерційний акт №476906/1 від 01.01.2017р.

Так, у комерційному акті №202 від 01.01.2017р. зазначено, що по прибуттю потягу, на підставі заявки вантажоодержувача, було проведено контрольне переважування маси вантажу, вугілля камяне, у вагонах №53412409, №53541652. Зважування здійснювала ваговий Запорізької ТЕС Ляшко у присутності: прийомоздавача станції Енергодар Гринькової на 100т тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, що закріплені до залізниці. Ваги повірені 19.12.2016р. У вагонах за документом значиться: навал, вугілля камяне, марки г-газовий. Вологість не менш ніж 8%. Відмітка в графі №7: Вантаж маркований двома поздовжніми борознами. Навантаження вище бортів. Тара з брусу. Відмітка в графі 50: обмаслено в кількості 1%, вантаж змерзається. У вагоні: №53412409 по документу нетто 67500 кг, тара 23900 кг. Насправді після зважування виявилось: брутто 90 400 кг, тара 23900 кг з бруса вагону, нетто 66 500 кг, що менше документа на 1000 кг. У вагон №53541652 по документу нетто 67500 кг, тара 22100 кг. Насправді після зважування виявилось брутто 87700 кг, тара 22 100 з бруса документа, нетто 65 600 кг, що менше документа на 1900 кг. Вагони у технічному та комерційному відношенню справні. Навантаження у вагонах навалом.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №476906/1 від 01.01.2017р. підписаний належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Згідно технічного паспорту ваг №0213 станції Енергодар Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 13.07.2003р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 19.12.2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами за визначенням статей 32-36 ГПК України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1. ст. 909 ЦК України та ч.1. ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2. ст. 908 ЦК України та ч.5. ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3. ст.909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3. Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_3

Відповідно до ч.1. та ч.2. ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1. ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом комерційним актом №476906/1 від 01.01.2017р.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті. Наразі вантажоодержувач прийняв спірний вантаж з комерційними актами без будь-яких заперечень, інше не доведено матеріалами справи.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізних документах фактичній масі вантажу у спірних вагонах, відповідачем суду не надано.

Так, згідно з п.5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №53412409 складає 5018 грн. 00 коп. та у вагоні №53541652 складає 5018 грн. 00, заявлений штраф до стягнення у пятикратному розмірі вказаної плати по кожному вагоні та складає 50 180 грн. 00 коп. ( з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог).

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів у вологому стані.

Зі змісту графи 20 залізничної накладної № 53439923 від 30.12.2016р. вбачається, що рівень вологості вантажу у спірних напіввагонах складає не менш ніж 8%, а отже, суд дійшов висновку, що вантаж зданий до перевезення у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірних напіввагонах необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

Таким чином, у даному випадку:

1) у вагоні №53412409 норма недостачі складає 1350 кг, виявлена нестача 1000 кг;

2) у вагоні №53541652 норма недостачі складає 1350 кг, виявлена нестача 1900 кг.

Отже, з огляду на вищевикладене, норма природної втрати для вантажів у вологому стані за залізничною накладною у напіввагоні №53412409 становить 1350 кг, згідно комерційного акту №476906/1 ввід 01.01.2017р. нестача вантажу у зазначеному вагоні склала 1000 кг, тобто не перевищує норму природної втрати вантажу, яка передбачена для вантажів такого типу.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у напіввагоні №53412409 у розмірі 25 090 грн. 00 коп. суд відмовляє.

Норма природної втрати у напіввагоні №53541652 становить 1350 кг, згідно комерційного акту №476906/1 ввід 01.01.2017р. нестача вантажу у зазначеному вагоні склала 1900 кг, тобто перевищує норму природної втрати вантажу, яка передбачена для вантажів такого типу.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача в частині стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у напіввагоні №53541652 є обґрунтованими.

Як вже зазначалось вище, провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №53541652 складає 5018 грн. 00, заявлений штраф до стягнення у пятикратному розмірі вказаної плати складає 25 090 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що зазначений розрахунок є арифметично вірним та відповідає вимогам ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України; ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України; ст. 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 32-36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (, місцезнаходження 85621, Донецька область, Марїнський район, село Вовчанка, вулиця Нагорна, будинок 1-А) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДРПОУ ВП 40081237, місцезнаходження 49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 25090 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 800 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 19.09.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2017 р.

Суддя Ю.С. Мельниченко