ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02.10.2017 Справа № 908/3060/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Октябрь, сел. Октябр

про відстрочення виконання рішення

за позовом: Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 ОСОБА_2, м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Октябрь, сел. Октябр

про стягнення 256505716,92 грн.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не зявився

від відповідача (боржника, заявника): не зявився

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.12.2015 по справі №908/3060/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016, позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Октябрь на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в розмірі 230000000,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 23852575,35грн, 3% річних в розмірі 124624,43грн, інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1365355,73грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також, зазначеним рішенням стягнуто з Приватного акціонерного товариства Октябрь в доход Державного бюджету України 72748,61 грн судового збору.

На виконання рішення видано відповідні накази від 23.02.2016.

20.09.2017 до канцелярії господарського суду Донецької області від боржника по справі, Приватного акціонерного товариства Октябрь, сел. Октябр, надійшла заява від 13.09.2017 про відстрочення виконання рішення по справі №908/3060/15 від 10.12.2015 на 5 місяців.

В обґрунтування заяви боржник, посилається на те, що підприємство знаходиться у складному фінансовому становищі. У Приватного акціонерного товариства Октябрь відсутні кошти та майно для виконання рішення суду в повному обсязі. Також, при примусовому виконанні рішення у товариства виникне загроза банкрутства, однак, товариство прогнозує, що при належній організації бізнес-процесу воно зможе протягом декількох виробничих років відновити та наростити темп виробництва для отримання прибутку, достатнього для погашення заборгованості. До заяви про відстрочення відповідач додав звіт ТОВ Аудиторської фірми Аудит - Стандарт про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур, щодо аналізу фінансової звітності ПАТ Октябрь станом на 31.12.2016.

Ухвалою суду від 20.09.2017 заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 02.10.2017 о 10:30.

Представники сторін в судове засідання 02.10.2017 не зявились, ухвалу суду від 20.09.2017 позивачем не виконано, про час, день та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленом Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, відстрочення виконання судового рішення може бути встановлено судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Боржником надано Звіт ТОВ Аудиторської фірми Аудит - Стандарт про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур, щодо аналізу фінансової звітності ПАТ Октябрь станом на 31.12.2016, з якого вбачається, що у порівнянні з нормативним значенням економічні показники фінансової звітності станом на кінець 2015 року та на кінець 2016 року не відповідають встановленим нормативам, що свідчить про поточну неплатоспроможність підприємства. Переведення заборгованості з поточної в довгострокову в цілому дозволило поліпшити показники ліквідності та платоспроможності підприємства.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовується термін (5 місяців), на який слід відстрочити виконання судового рішення, та не навів доказів про можливість фактичного виконання рішення суду після спливу строку, наданого відстрочкою.

Суду не доведено недостатність або відсутність коштів у відповідача на банківських рахунках станом на певну дату, а також не представлено доказів (документів) щодо неможливості зарахування коштів на його рахунок у подальшому.

При цьому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

На підставі пункту 2 частини пятої статті 12, частини першої статті 35, частини пятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22 лютого 2016 року № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 на два роки до 19 березня 2018 року включно.

Таким чином, скрутне фінансове становище Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк є загальновідомим фактом.

Діяльність банку під час здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом та який має пріоритет перед іншими нормами законодавства України під час ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку, що ліквідується, завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію відноситься зокрема вжиття заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Зі змісту Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що основною його метою є захист інтересів фізичних осіб - вкладників банку.

З урахуванням наведеного, відстрочення виконання рішення суду на 5 місяців тягне за собою спричинення порушення прав вкладників банку.

Враховуючи вищевикладене, а також інфляційні процеси, що відбуваються в державі, факт невиконання зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків з липня 2014 року, тривалий час невиконання рішення суду, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 86, 87, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Октябрь, сел.Октябр про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.12.2015 по справі №908/3060/15.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Г.Є. Курило