ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2017 Справа № 904/7467/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С. ОСОБА_1", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ", с. Партизанське, Дніпропетровській район

про стягнення 63 148,00 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- довіреність від 01.08.17

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 298 від 11.09.17.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_4» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балівський завод залізобетонних конструкцій» про стягнення заборгованості у розмірі 63148,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки № 00318 від 25.07.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі та призначено її розгляд у засіданні 12.09.2017.

Через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позову, оскільки позивачем пропущено строк складання акту про скриті недоліки, який у відповідності до Інструкції та умов договору повинен слугувати доказом належної якості товару. Протокол № 13-04/17 ТОВ «Інститут «Гірхімпром», на який позивач посилається як на доказ невідповідності якості товару, був складений на замовлення ПАТ «Сумихімпром», який взагалі не є стороною за договором.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 12.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «А.С. ОСОБА_4» (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балівський завод залізобетонних конструкцій» (далі відповідач, продавець) 25.07.2016 було укладено договір поставки № 00318/ (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати покупцеві товар, згідно комплекту специфікаціям, що є невідємною частиною цього договору. Покупець зобовязується прийняти зазначений товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1-1.2 договору).

Найменування товару, його кількісні та якісні характеристики ,вартість товару, ціна товару за одиницю і по позиціях, поставка якого буде здійснюватись у відповідності з цим договором, вказуються в специфікаціях (п. 2.1 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2016 року. У разі, якщо у сторін на момент закінчення терміну дії договору залишаються невиконаними договірні зобовязання і не задоволені законні вимоги, дія договору продовжується щодо таких зобовязань до задоволення законних вимог (п. 10.3 договору).

Сторонами було складено та підписано специфікацію до договору, якою вони погодили поставку товару: ПЖ-1(2160х1000х100) та надання автопослуг по перевезенню залізобетонних конструкцій на загальну суму 64348,00 грн. Поставка товару на будівельну площадку здійснюється постачальником до 10 серпня 2016 року (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що датою поставки є дата надання товару у розпорядження покупцю на складі продавця. Документом, що підтверджує факт отримання товару покупцем є накладна, підписана уповноваженими на здачу-отримання товару представниками сторін.

Розділом 5 договору передбачено, що оплата покупцем поставленого товару проводиться у 3-денний термін з моменту отримання відповідного рахунку. Умови оплати - згідно специфікації. Остаточний розрахунок із Продавцем здійснюється тільки після надання останнім повного пакету документів які передбачені пунктом 6.1. договору.

На виконання умов договору та специфікації, відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 51948,00 грн., відповідно видаткової накладної № 1362 від 15.08.2016 (а.с. 13) та товарно-транспортної накладної № 000001532 від 15.08.2016 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач здійснив повну оплату поставленого товару у розмірі 51948,00 грн. та оплату вартості автотранспортних послуг з доставки товару у розмірі 11200,00 грн. Всього на суму 63148,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 29.07.2016 № 32 на суму 51948,00 грн. та від 15.08.2016 № 44 на суму 11200,00 грн. (а.с. 15-16).

Відповідно до п. 2.4 договору, продавець гарантує належну якість товару, що поставляється за умови дотримання правил зберігання і перевезення, викладених у відповідних ГОСТах та ТУ на товар. Підтвердженням належної якості товару, що поставляється, є паспорт якості.

Згідно паспорту якості поставленої продукції, відповідачем було поставлено позивачу залізобетонні конструкції з проектною маркою бетону 400 кгс-см2 (а.с 12).

Як зазначає позивач, відповідач згідно спірної видаткової накладної поставив позивачу замість лотків ПЖ-1 з маркою бетону 400 - лотки ПЖ-1 з маркою бетону М200, на підтвердження чого надає до суду висновки ТОВ «Інститут «Гірхімпром», відображені у протоколі № 13/04/17 від 13.04.2017 (а.с. 17).

Позивач 14.06.2017 надіслав на адресу відповідача лист № 1406, яким вимагав повернути грошові кошти у сумі 63148,00 грн. сплачені за поставлений товар (а.с. 19-20). Відповідач залишив цей лист без відповіді.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача 63148,00 грн. сплаченої суми за товар, на підставі ст. 678, 680 ЦК України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Згідно ст. 674 ЦК України, відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 678 ЦК України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (ч. 1 ст. 679 ЦК України).

Розділом 6 договору встановлено, що на товар, що поставляється згідно з договором, продавець надає покупцеві наступні документи: видаткову накладну, паспорт якості підприємства-виробника;податкову накладну зареєстровану в ЄРПН; товарно-транспортну накладну. Найменування товару має збігатися у всіх товаросупровідних документах.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем відповідно до Інструкції "Про порядок приймання; продукції ПТН і ТНП за кількістю", затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.65р. № П-6 та Інструкцією "Про порядок приймання продукції ПТН і ТНП з якості", затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.66р. № П-7

За наявності у Покупця претензій за якістю та / або кількості товару, він в розумний строк направляє продавцю в письмовій формі повідомлення по питанню якості або кількості поставленого товару, а продавець протягом 3-х робочих днів з моменту отримання цього повідомлення повинен направити свого уповноваженого представника для складання відповідного акту.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У пункті 7 Інструкції №П-7 зазначено, що Приймання продукції за якістю і комплектності на складі постачальника здійснюється у випадках, передбачених в договорі.

Відповідно до п. 8 Інструкції № П-7, торгові організації мають право незалежно від перевірки якості товарів, виробленої ними в терміни, зазначені в п. 6 цієї Інструкції, внести у акт виробничі недоліки, якщо такі недоліки будуть виявлені при підготовці товарів до роздрібному продажі або при роздрібному продажі протягом чотирьох місяців після отримання товарів.

Пункт 9 Інструкції № П-7 встановлює, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, який виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами.

Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, виробленої послідовно двома або декількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки.

Якщо для участі в складанні акта викликається представник виготовлювача (відправника), то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідне для його приїзду.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Приймання вважається виробленої своєчасно, якщо перевірка якості і комплектності продукції закінчено в встановлені терміни (п. 10 Інструкції № П-7).

Позивачем не надано доказів дотримання процедур прийняття товару за якістю, передбачених Інструкцією № П-7.

При цьому, пунктом 6.3 договору сторони встановили, що при неявці представника продавця для складання акту або при виникненні розбіжностей між сторонами з питання якості поставленого товар, покупець проводить експертне дослідження в ПромБуд НДІ Проекті на предмет якості поставленого товару і при встановленні невідповідності товару за ТУ продавець відшкодовує покупцю всі понесені зв'язку з цим витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було проведено експертне дослідження в ПромБуд НДІ Проекті на предмет якості поставленого товару. Натомість, позивач надає до суду висновки ТОВ «Інститут «Гірхімпром», відображені у протоколі № 13/04/17 від 13.04.2017, згідно яких надані залізобетонні плити марки ПЖ1 мають марку бетону М200 (а.с. 17).

Висновок ТОВ «Інститут «Гірхімпром» не є належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки його складання суперечить умовам договору. Крім того, з цього висновку не можна достовірно встановити, що досліджувались залізобетонні плати, які були предметом поставки, а не якісь інші. Також, слід зауважити, що замовником проведення даного дослідження, є ПАТ «Сумихімпром», який взагалі не є стороною за договором.

У судовому засіданні 12.09.2017, судом було запропоновано позивачеві призначити у справі відповідну судову експертизу. Позивач заперечив проти призначення експертизи, вказав, що на його думку у справі достатньо матеріалів для вирішення спору по суті, що підтверджується протоколом судового засідання від 12.09.2017.

Враховуючи те, що позивачем не було надано до суду ані акту про приховані недоліки, ані висновків експертного дослідження, проведеного в ПромБуд НДІ Проекті на предмет якості поставленого товару, як-то передбачено умовами спірного договору, факт поставки відповідачем товару, що не відповідає якості, погодженої сторонами у договорі, є недоведеним.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на сторону, що подала позов покладено зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 18.09.2017

Суддя М.О. Ніколенко