КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Справа№ 910/17885/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар: Іванов О.О.

за участю представників

прокуратури: Іващенко І.А.;

позивача-1: не з'явився;

позивача-2: Головко О.С.;

відповідача: Литвинов В.В., Волоско Я.О.;

ДВС: Нідченко Д.Є.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" в

особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в

АТ "РОДОВІД БАНК" Шевченко Андрія Миколайовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.08.2017 (суддя Сівакова В.В.), винесену за результатами

розгляду заяви Головного державного виконавця відділу

примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

Нідченко Д.Є. про звернення стягнення на належні боржнику

від інших осіб грошові кошти

у справі №910/17885/14

за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах

держави в особі:

1) Міністерства фінансів України

2) Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

до Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про стягнення 283 289 424,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 заяву Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти було задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти відповідача, які розміщенні на кореспондентському рахунку №0016, що відкритий установою банку АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" в установі банку AT "РОДОВІД БАНК" з метою виконання наказу №910/17885/14, виданого 24.04.2015 Господарським судом міста Києва, про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 283 289 424,65 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "РОДОВІД БАНК" Шевченко А.М. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 та відмовити в задоволенні заяви Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст. 121-3 Господарського процесуального кодексу України та прийнята без дослідження усіх істотних обставин, які мають значення для розгляду заяви державного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти. Зокрема, позивач-2 звертав увагу суду апеляційної інстанції на наступне:

- в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що на грошові кошти в сумі 283 289 424,65 грн., які знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ «Кліринговий дім» в AT Родовід Банк», та на які державний виконавець просить звернути стягнення, накладено арешт ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2014 у кримінальному провадженні на підставі ст. ст. 170-173 КПК України;

- постановляючи оскаржувану ухвалу, суд проігнорував наявність арешту на грошові кошти, який не скасовано;

- існує рішення суду, яким АБ «Кліринговий дім» обмежено у праві розпорядження банківським рахунком, а боржника - своїми коштами, що виступають як предмету кримінального правопорушення;

- арешт грошових коштів, накладений у порядку кримінально-процесуального закону, у тому ж порядку не знятий, а тому відсутня передбачена cт. 53 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язкова умова звернення стягнення на майно боржника - умова безспірності права боржника на такі грошові кошти;

- згідно з положеннями ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду;

- на час розгляду заяви було відсутнє судове рішення про зняття арешту з грошових коштів на суму 283 289 424,65 грн., які знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ «Кліринговий дім» в AT «Родовід Банк».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2017 апеляційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2017 (головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.09.2017.

25.09.2017 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло повідомлення про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 було порушено провадження у справі №910/11892/17 про банкрутство відповідача, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Прядка А.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №973 від 21.05.2013). Оголошення про порушення справи №910/11892/17 про банкрутство відповідача оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України 08.09.2017 номер публікації 45810 (з урахуванням додаткового оголошення від 19.09.2017 - номер публікації 46025).

28.09.2017 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначав про необґрунтованість доводів скарги позивача-2 та просив суд залишити скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 28.09.2017 представник позивача-2 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 та відмовити в задоволенні заяви Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти.

В судовому засіданні 28.09.2017 представники прокуратури, відповідача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін як таку, що була винесена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права.

Представник позивача-1 в судове засідання 28.09.2017 не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін, прокуратури та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, зважаючи на обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на ухвали суду, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази належного повідомлення представників сторін, прокуратури та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про місце, дату та час судового розгляду, суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника позивача-1 за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 28.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача-2, відповідача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Заступник Генерального прокурора України (далі - прокуратура) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України (далі - позивач-1) та Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (далі - позивач-2) про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" (далі - відповідач) грошових коштів у сумі 283 289 424,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/17885/14 від 29.01.2015 у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 у справі №910/1785/14 було скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача-2 безпідставно отримані кошти в сумі 283 289 424,65 грн. та 36 540,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

24.04.2015 на виконання вищевказаної постанови Київського апеляційного господарського суду було видано відповідні накази.

У березні 2017 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти, які розміщені на рахунках, в порядку ст. 121-3 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтована тим, що під час виконання наказу у справі №910/17885/14 до відділу державної виконавчої служби надійшла заява боржника, у якій було повідомлено про здійснення відповідачем заходів щодо самостійного виконання судового рішення у справі №910/17885/14 шляхом перерахування на користь стягувача (позивача-2) грошових коштів у сумі 283 289 424,65 грн., які знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ "Кліринговий дім" в АТ "Родовід Банк". Проте з листа АБ "Кліринговий дім" від 27.01.2016 боржник дізнався, що таке перерахування неможливе, оскільки на вказані грошові кошти, які є власністю відповідача та знаходяться в АТ "Родовід Банк" (позивач-2), накладено арешт шляхом заборони їх використання, розпорядження та здійснення з ними будь-яких операцій. З урахуванням викладеного, державний виконавець просив суд вирішити питання про звернення стягнення на грошові кошти відповідача, які розміщені на кореспондентському рахунку №0016, відкритому установою банку - АБ "Кліринговий дім" в установі банку - АТ "Родовід Банк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/17885/14 від 23.03.2017 заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти, що розміщені на рахунках було задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти відповідача, які розміщенні на кореспондентському рахунку №0016, що відкритий установою банку АБ "Кліринговий дім" в установі банку AT "Родовід Банк" з метою виконання наказу №910/17885/14, виданого 24.04.2015 Господарським судом міста Києва, про стягнення з відповідача на користь позивача-2 безпідставно отриманих коштів в сумі 283 289 424,65 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/17885/14 від 23.03.2017 та відмовлено в задоволенні заяви Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти, розміщені на рахунках.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 у справі №910/17885/14 було скасовано. Заяву Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти, розміщені на рахунках, в порядку ст. 121-3 Господарського процесуального кодексу України, передано на розгляд місцевому господарському суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 заяву Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти було задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти відповідача, які розміщенні на кореспондентському рахунку №0016, що відкритий установою банку АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" в установі банку AT "РОДОВІД БАНК" з метою виконання наказу №910/17885/14, виданого 24.04.2015 Господарським судом міста Києва, про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 283 289 424,65 грн. При цьому суд зазначив про безспірність права боржника на грошові кошти, що знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ "Кліринговий дім" в АТ "Родовід Банк".

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи і вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Даний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

В ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень, серед іншого, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

В процесі судового розгляду було встановлено, що 14.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49641808 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/17885/14 від 24.04.2015 про стягнення з відповідача на користь позивача-2 безпідставно отриманих коштів у сумі 283 289 424,65 грн. Вказаною постановою боржнику було запропоновано виконати судове рішення самостійно у строк до 21.12.2015.

Відповідно до платіжного доручення №1 від 26.01.2016 на суму 283 289 424,65 грн. відповідач намагався в рахунок погашення боргу здійснити перерахування належних йому грошових коштів, що знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ "Кліринговий дім" в АТ "Родовід Банк".

Однак АБ "Кліринговий дім" в листі №02-01/282 від 27.01.2016 повідомив відповідача про те, що вказана сума була списана з рахунку відповідача та по системі SWIFT направлена в АТ "Родовід Банк" (позивач-2) платіжним дорученням №80 для списання коштів з кореспондентського рахунку в АБ "Кліринговий дім" і подальшого зарахування на рахунок АТ "Родовід Банк" (позивача-2). Окрім того, в листі зазначено про те, що перерахування грошових коштів в сумі 283 289 424,65 грн. є неможливим, оскільки на грошові кошти, що знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ "Кліринговий дім" в АТ "Родовід Банк", накладено арешт ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2014 у кримінальній справі №757/30334/14-к шляхом заборони їх використання, розпорядження та здійснення з ними будь-яких операцій.

Про вищевказані обставини відповідач повідомив державного виконавця і останній звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вирішення питання щодо звернення стягнення на грошові кошти відповідача, які розміщені на кореспондентському рахунку №0016, відкритому установою банку - АБ "Кліринговий дім" в установі банку - АТ "Родовід Банк".

Згідно з положеннями ст. 121-3 Господарського процесуального кодексу України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що розміщені на рахунках таких осіб в установах банків та інших фінансових установах, під час виконання судових рішень вирішуються господарським судом за заявою державного виконавця, приватного виконавця. Господарський суд невідкладно розглядає заяву державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін, інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка не пізніше наступного робочого дня надсилається органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Як вірно зазначив у своїй ухвалі місцевий господарський суд, під час вирішення заяви, поданої в порядку ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", необхідно враховувати, що звернути стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, які знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, можливо лише за умови безспірності права боржника на такі грошові кошти.

З огляду на надані учасниками провадження у даній справі матеріали та пояснення, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом в тому, що в даному конкретному випадку матеріалами справи підтверджується безспірність права боржника (відповідача) на грошові кошти, що знаходяться на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ "Кліринговий дім" в АТ "Родовід Банк".

Колегією суддів враховано посилання позивача-2 в апеляційній скарзі на наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2014 у справі № 757/30334/14-к, якою накладено арешт на грошові кошти, що перебувають на вищевказаному банківському рахунку. Однак вказані обставини не спростовують факту безспірності права боржника на грошові кошти.

Згідно зі ст. 170 Кримінально-процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як з'ясовано судом, підставою для накладення ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2014 арешту на грошові кошти відповідача в сумі 283 289 424,65 грн., які розміщені на кореспондентському рахунку №0016, відкритому АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» в установі банку AT «Родовід Банк», була обґрунтована підозра слідчого в тому, що названими грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем заволоділи невстановлені службові особи позивача-2 та відповідача. З огляду на викладене, слідчий дійшов висновку про те, що позивачу-2 було завдано шкоду в особливо великому розмірі.

Натомість, судовим рішенням у справі №26/327 було встановлено, що грошові кошти в сумі 283 289 424,65 грн. Приватне акціонерне товариство «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» отримало від Aкціонерного товариства «Родовід Банк» в результаті недійсного правочину.

У справі №910/17885/14 ухвалено рішення про зобов'язання відповідача повернути вищезгадані грошові кошти безпосередньо на користь позивача-2.

З наведеного вище випливає, що оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд вирішив питання щодо звернення стягнення на спірні грошові кошти відповідача шляхом їх повернення на користь позивача-2 з метою виконання рішення суду у справі №910/17885/14.

Таким чином, отримані відповідачем внаслідок недійсного правочину грошові кошти, які розміщені в AT «Родовід Банк» (у позивача-2) і на які був накладений арешт, оскаржуваною ухвалою суду було дозволено органу державної виконавчої служби повернути апелянту - позивачу-2.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом в тому, що арешт грошових коштів, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у кримінальній справі №757/30334/14-к, є тимчасовим та в майбутньому буде знятий, що в свою чергу дасть можливість виконання рішення у даній справі. До того ж, оскаржувана ухвала підлягає виконанню у встановленому законодавством порядку, тобто фактично після зняття арешту зі спірних коштів, а не всупереч накладеній забороні на користування цими коштами (арешту).

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Згідно зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем-2 не надано доказів на спростування висновків місцевого господарського суду. Зокрема, в апеляційній скарзі позивач-2 не зазначив, чим саме оскаржувана ним ухвала про дозвіл стягнути грошові кошти на користь позивача-2 порушує права та/або інтереси останнього.

Відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні ухвали від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 місцевим господарським судом було дотримано норми процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за її подання покладаються на позивача-2 (апелянта).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 75, 99, 101-106, 121-3 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "РОДОВІД БАНК" Шевченко Андрія Миколайовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/17885/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17885/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк