ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р.Справа № 923/2092/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Лисенко В.А.

секретарі судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача:

- ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 03.01.2017)

- ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 21.09.2017)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 29.04.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум

на рішення господарського суду Херсонської області від 15.03.2016р.

по справі № 923/2092/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум

про стягнення 99 986,42 грн.

В С Т А Н О В И В :

30.12.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ (далі по тексту ТОВ РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум (далі по тексту ТОВ Строительний Бум) про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 99986,42 грн., з якої: 56500,00 грн. основного боргу та 43486,42 грн. пені., а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на неналежне виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору підряду на виконання проектних робіт від 30.04.2013р., зокрема прострочення оплати виконаної позивачем проектної документації та в якості доказу надав акт прийому-передачі проектної документації підписаний сторонами 17.06.2013 року.

Однак, відповідач заперечував факт виконання відповідачем обовязку з передачі проектної документації та зазначив, що наданий позивачем акт прийому передачі від 17.06.2013р. не є належним доказам, оскільки підписаний невідомою та не уповноваженою на те відповідачем особою, оскільки підпис ОСОБА_4В (директора) ТОВ "Строительний Бум", який міститься на акті їй не належить та суттєво відрізняється від її підпису у договорі підряду на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.03.16 року (суддя Нікітенко С.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ" суму основну боргу у розмірі 33900,00 грн. та 508,50 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду ТОВ "Строительний Бум" через господарський суд Херсонської області звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ТОВ Строительний Бум суми основного боргу у розмірі 33900,00 грн. та 508,50 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що відмова судом 1 інстанції в задоволенні клопотання ТОВ "Строительний Бум" про призначення по даній справі судової почеркознавчої експертизи є не правомірною, оскільки наявність печатки товариства на акті прийому передачі проектної документації від 17.06.2013р. (по договору підряду № на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.) не є безумовним підтвердженням належності підпису особі, що вказана у відповідному документі.

В ході розгляду апеляційної скарги ТОВ "Строительний Бум", останнє заявило клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації підпису ОСОБА_4 на акті прийому передачі проектної документації (по договору підряду № на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.) від 17.06.2013р., а також судової технічної експертизи документів для встановлення відповідності відтиску печатки підприємства на цьому документі відтиску оригінала печатки.

В судовому засіданні апеляційного суду директор ТОВ "Строительний Бум", ОСОБА_4 заявила, що вона не підписувала акт прийому передачі проектної документації від 17.06.2013р. (по договору підряду № на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.), підпис, виконаний від її імені на вказаному документі, не належить їй, а також зазначила про необхідність встановлення відповідності відтиску печатки підприємства на зазначеному документі відтиску печатки оригінала.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 року, провадження у справі № 923/2092/15 було зупинено, призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документів, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (ОНДІСЕ).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- чи належить підпис, виконаний від імені ОСОБА_4 в акті прийому передачі проектної документації (по договору підряду № на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.) від 17.06.2013р. ОСОБА_4;

- чи відповідає відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум на акті прийому передачі проектної документації (по договору підряду № на виконання проектних робіт від 30.04.2013р.) від 17.06.2013р. відтиску оригіналу цієї печатки.

Розпорядженням керівника апарату суду № 91 від 18.01.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з припиненням повноважень судді-учасника колегії ОСОБА_5 з 21.12.2016 року.

18.01.2017 року ухвалою Одеського апеляційного господарського суду, колегія у складі: головуючого судді Колоколова С.І. суддів Разюк Г.П., Головей В.М., прийняла апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум до свого провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду № 633 від 17.07.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв'язку з перебуванням судді Головея В.М. у відпустці.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум була прийнята до провадження у складі судді-доповідача: ОСОБА_6 суддів-членів колегії: ОСОБА_7, ОСОБА_8

Розпорядженням керівника апарату суду № 754 від 02.08.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Принцевської Н.М. у відпустці.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія у складі: головуючого судді Колоколова С.І. суддів Разюк Г.П., Лисенко В.А. 02.08.2017 року прийняла апеляційну скаргу до свого провадження.

23.02.2017 року до Одеського апеляційного господарського суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла справа №923/2092/15 та лист № 2773 про невиконання почеркознавчої експертизи у звязку з тим, що станом на 23.02.2014 року не була проведена оплата по рахунку № 2773.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 року провадження у справі було поновлено з 30.03.2017 та призначено до розгляду.

30.03.2017 року ухвалою суду апеляційної інстанції за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум, повторно призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документів, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз

30.06.2017 року до Одеського апеляційного господарського суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла справа №923/2092/15 та висновок № 17-1493/01 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи, у звязку з чим апеляційне провадження було поновлено та призначено до розгляду.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, але його представник в судових засіданнях просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Строительний Бум залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

18.09.2017 року від відповідача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, відповідно до яких представник в судових засіданнях просив апеляційну скаргу задовольнити , оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, додаткові письмові пояснення, висновок судову почеркознавчої експертизи, судову технічної експертизи, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в процесі апеляційного провадження, 30 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ" (надалі - позивач або підрядник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" (надалі - відповідач або замовник) був укладений договір б/н на виконання проектних робіт (надалі - договір).

Змістовний аналіз умов вказаного договору надає можливість суду зробити висновок, що цей договір за своєю правовою природою слід віднести до категорії договорів підряду на проектні та пошукові роботи і відповідно у взаємовідносинах сторін за цими договором, поряд з його умовами, також слід враховувати та керуватись як загальними нормами зобовязального права так і спеціальними нормами, які регулюють підрядні відносини, а саме нормами глави 61 ЦК України.

Відповідно до умов п.1.1. договору позивач зобовязався виконати перелік проектних робіт, а відповідач в свою чергу прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно з п.3.2. договору строк виконання проектних робіт складає 45 календарних днів з моменту отримання від замовника авансового платежу, а також за умов належного виконання замовником зобов'язань, встановлених пунктом 2.1.1. договору.

Судом встановлено, що відповідач 13 травня 2013 року перерахував позивачу авансовий платіж у розмірі 56500,00 грн. (а.с.84).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 17.06.2013р. між позивачем і відповідачем без претензій і зауважень був підписаний акт прийому передачі проектної документації.

Також 17.06.2013р. позивач на виконання умов п.3.8. договору надіслав на адресу відповідача акт виконаних робі № ОУ-0000076 від 17.06.2013р.

Позивач зазначає, що відповідно до умов п.4.3., п..4.4. договору відповідач повинен був перерахувати позивачу суму у розмірі 33900,00 грн. протягом трьох банківських днів з моменту отримання готової проектної документації, а також суму у розмірі 22600,00 грн. з моменту отримання позивного висновку державної експертизи.

Проте, саном на 29.12.2015р. відповідач умови п.4.3., п.4.4. договору не виконав, а також не підписав акт приймання-передачі виконаних робі № ОУ-0000076 від 17.06.2013р.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звертався до відповідача з претензіями № 5 від 24.01.2014р. та від 27.03.2014р., в яких вимагав сплатити 33900,00 грн. заборгованості. Дані претензії були залишені відповідачем без задоволення.

Отже, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов п.4.3., п.4.4. договору, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 56500,00 грн. та суму пені у розмірі 43486,12 грн.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ та вважає, що доводи, заперечення і вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" викладені в апеляційній скарзі підлягають залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін виходячи з наступного.

Положення ст.ст.173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, між сторонами склались правовідносини, повязані з виконанням проектних робіт, про що 30.42013 було укладено відповідний Договір, який є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду, позивачем було складено Акт приймання-виконаних робіт №ОУ-0000076 від 17.06.2013 року.

Відповідно до п. 4 ст.882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, Акт прийому-передачі проектної документації від 17.06.2013 року до Договору від 30.04.2013 року підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств без зауважень, з боку замовника директором ОСОБА_4.

Однак за твердженням відповідача, Акт виконаних робіт (проектної документації) від 17.06.2013 року підписаний не директором ТОВ "Строительний Бум", оскільки підпис на акті підроблений

Як було зазначено вище, в процесі апеляційного провадження за клопотанням представника відповідача була проведена судово-почеркознавча експертиза та судово-технічна експертиза.

За висновком якої судовим експертом було зазначено, що підпис від імені ОСОБА_4 у наданому на експертизу примірнику Акта прийому-передачі проектної документації від 17.06.2013 року, розміщений в графі в графі «Директор», виконаний не самою ОСОБА_4, а іншою особою.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи, судовим експертом зроблено висновок, що відтиск печатки із текстом «Україна Товариство з обмеженою відповідальністю м. Херсон «Строительній Бум 34458003», який розміщений у наданому на експертизу документі «Акте приема-передачи проєктной документации (по Договору от 30.04.2013)» нанесений печаткою ТОВ "Строительний Бум" (т.2 а.с.18-20).

Таким чином печатка на акті виконаних робіт є печаткою ТОВ "Строительний Бум", що підтверджено також представником відповідача в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за Договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 4 статті 882 даного Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом, відповідно до підписаного сторонами Акту приймання-передачі проектної документації від 17.06.2013 року, підрядник передав, а замовник прийняв проектну документацію в 1-му печатному примірнику. У пунктах 2, 3 вказаного акту зазначено, що замовник не має претензій до підрядника по змісту проектної документації, а також претензій по строкам проектування. Печатки на акті підтверджують законність і доцільність здійснюваної господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 33900,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем не надано суду належних доказів в підтвердження виконання позивач робіт по проектній документації у сумі 22600 грн., оскільки відсутні докази підтвердження отримання відповідачем позитивного висновку державної експертизи.

Статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України передбачила, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За визначенням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином сума пені нараховується на суму боргу 33 900,00 грн. та складає 2259,69 грн., а саме за період прострочення з 20.06.2013 12.08.2013 року у сумі 702,15 грн. та з 13.08.2013 року по 19.12.2013 року у сумі 1557,54 грн.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю РЕСУРС ДЕВЕЛОПМЕНТ.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 15.03.2016 року у справі № 923/2092/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Строительний Бум" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від „15 березня 2016 року по справі № 923/2092/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „26 вересня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя В.А. Лисенко