донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.09.2017 справа №908/6036/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання:Будко Н.В. Склярук О.І., Сгара Е.В.
за участю представників сторін від ТОВ «Актив Солар: від кредитора (АТ «Укрексімбанк»: від боржника: ліквідатор: від Офісу великих платників податків ДФС: від Управління ВД ФССУ у Запорізькій області: інші: Аркіна Л.О. - за довіреністю; Мусієнко Г.І. - за довіреністю; Зуб Г.Ю., Бабій Ю.В. - за довіреностями; Кириченко Є.О. - особисто; Князєв В.О. - за договором; Лисенко О.В. - за довіреністю; Соболь С.С. - за довіреністю; не з'явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги 1. ОСОБА_13, м. Запоріжжя 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Солар», м. Відень, Австрія 3. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від19.07.2017 р.
у справі№ 908/6036/14 (суддя: Кричмаржевський В.А.)
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-польське підприємство «Ай.Ті.Джі-Інвест», м. Світловодськ, Кіровоградська область
до боржника ліквідатор Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників», м. Запоріжжя арбітражний керуючий Кириченко Є.О.
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 р., яка постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017 р. залишена без змін, Приватне акціонерне товариство «Завод напівпровідників» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кириченка Є.О.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 25 листопада 2016р. оприлюднено повідомлення про визнання боржника - ПрАТ "Завод напівпровідників" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Під час перебування матеріалів справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій у зв'язку з оскарженням постанови господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 р. про визнання боржника банкрутом до суду першої інстанції надійшли заяви з кредиторськими вимогами до боржника:

1. ВАТ "Запоріжжяобленерго" (вх. № 09-06/31926 від 21.12.2016р.) на суму - 10 659 178,71 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі - 2 756 грн.

2. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Запоріжжі (вх. № 09-06/31997 від 22.12.2016р.) на суму - 43 253 37 грн., з яких - 2 756 грн. витрати по сплаті судового збору.

3. ПАТ "Лінде Газ України" (вх. № 08-06/175 від 05.01.2017р.) на суму -11 544,12 грн.

4. ТОВ "Актив Солар" (вх. № 08-06/1326 від 16.01.2017р.) на суму -2 218 227 198,30 грн.

5. ТОВ "Інженерно-проектно виробнича компанія "СПЕЦЗАХИСТ" (вх.№ 08-06/1738 від 18.01.2017р.) на суму - 1 132 649,03 грн.

6. Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер" (вх. №08-06/2367 від 24.01.2017р.) на суму - 957 084,30 грн. та 3 200 грн. судового збору.

7. ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (вх. № 08-06/2337 від 24.01.2017р.) на суму - 2 273 052,76грн.

8. АТ "Укрексімбанк" (вх. № 08-06/3744 від 31.01.2017р.) на суму -2 143 491 065,19 грн. та 3 200 грн. судового збору.

9. ТОВ "Графіт-Маркет" (вх. № 08-06/1191 від 13.01.2017р.) на суму - 587 282,82 грн. та 3 200 грн. судового збору.

10. Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі МГУ Міндоходів (вх. 08-06/3083 від 26.01.2017р.) на суму - 12 232 210,39 грн.

11. КП "Водоканал" (вх. № 08-06/3174 від 27.01.2017р.) на суму - 4 152,90грн., (вх. № 08-06/6249 від 27.01.2017р.) на суму - 1 615,38 грн. та 3 200 грн. судового збору.

12. ОСОБА_13 (вх. № 08-06/7074 від 09.03.2017р.) на суму - 102 191 66 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 30.06.2017 р. повернуто заявнику без розгляду заяви Комунального підприємства "Водоканал" (вх. № 08-06/3174 від 27.01.2017р.), з вимогами до боржника на суму - 4 152,90грн., та (вх. № 08-06/6249 від 27.01.2017р.) на суму - 1 615,38грн. і 3 200грн. судового збору, на підставі неусунення ним недоліків заяв у встановлений господарським судом строк.

Також, під час розгляду вказаних заяв місцевим господарським судом від ПАТ "Лінде Газ Україна" 06.07.2017р. надійшло клопотання про зменшення кредиторських вимог до боржника, суму вимог визначено в розмірі - 1 004,40грн., з проханням внести її та витрати по сплаті судового збору до реєстру.

06.07.2017р. ТОВ "ІПВК "СПЕЦЗАХИСТ" надано уточнення вимог, із зазначенням часу їх виникнення та із відокремленням конкурсних та поточних вимоги, до шостої черги просить включити - 868 699,42 грн. та до четвертої черги -263 949,61 грн.

ТОВ "ЗТМК" 26.06.2017р. також надано уточнення заявлених вимог, з проханням визнати заборгованість у розмірі - 1 901 118,74 грн., решту вимог було заявлено помилково.

Крім того, 17.07.2017р. до суду першої інстанції надійшла заява Офісу великих платників податків ДФС (вих. № 38059/10/28-10-47-05 від 14.07.2017р.) про визнання кредиторських вимог на суму - 5 206 115,47 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. за результатами розгляду кредиторських вимог:

- відхилено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Солар" про зупинення провадження у справі від 19.07.2017р.;

- задоволено заяви ВАТ "Запоріжжяобленерго", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Запоріжжі, ПАТ "Лінде Газ Україна", ТОВ "Графіт-Маркет", ТОВ "ІПВК СПЕЦЗАХИСТ", ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", ЗДП "Кремнійполімер", АТ "Укрексімбанк";

- задоволено частково заяви ТОВ "Актив Солар", ОСОБА_13, Офісу великих платників податків ДФС;

- визнано кредиторські вимоги до ПрАТ "Завод напівпровідників" наступних осіб з такою черговістю задоволення:

1. ВАТ "Запоріжжяобленерго" в розмірі - 10 661 934,71 грн., з яких - 3 974 грн. з першою чергою задоволення, 10 657 960,71 грн. з четвертою чергою задоволення;

2. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Запоріжжі на суму - 43 253 37 грн., з яких - 40 497,37 грн. з другою чергою задоволення та 2 756 грн. - з першою чергою задоволення;

3. ПАТ "Лінде Газ Україна" в розмірі - 3 757,4 грн., з яких - 1 004,40грн. з четвертою чергою задоволення та в розмірі - 2 756 грн. з першою чергою задоволення;

4. ТОВ "Графіт-Маркет" в розмірі - 601 882,82 грн., з яких - 3 200 грн. з першою чергою задоволення, 333 589,20 грн. з четвертою задоволення, 265 063,62 грн. - з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі;

5. ТОВ "Актив Солар" в розмірі - 2 217 737 149,46 грн., з яких - 461 153 772,7 грн. з четвертою чергою задоволення та 1 756 583 377,76 грн. з шостою чергою задоволення;

6. ТОВ "ІПВК СПЕЦЗАХИСТ" в розмірі - 868 699,42 грн. з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, в розмірі - 263 949,61 грн. з четвертою чергою задоволення.

7. ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в розмірі - 1 901 118,74 грн. з четвертою чергою задоволення;

8. Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер" в розмірі - 960 284,30грн., з яких - 3 200 грн. з першою чергою задоволення, 419 463,56грн. з четвертою чергою задоволення, 537 620,74 грн. - з шостою чергою погашення задоволення в ліквідаційній процедурі, як вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання;

9. АТ "Укрексімбанк" у розмірі - 2 143 494 265,19грн., з яких - 2 143 491 065,19 грн. з четвертою чергою задоволення, 3 200 грн. - з першою чергою задоволення;

10. ОСОБА_13 у розмірі - 8 521,29 грн. з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як такі, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання;

11. Офісу великих платників податків ДФС у розмірі -12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення;

- відхилено в іншій частині вимоги ОСОБА_13, Офісу великих платників податків ДФС, ТОВ "Актив Солар";

- зобов'язано ліквідатора привести реєстр вимог кредиторів у відповідність з цією ухвалою та подати його суду на затвердження.

З тексту ухвали вбачається, що у судовому засіданні 19.07.2017 р. представник Офісу великих платників податків ДФС заявив клопотання про уточнення вимог, які прийняті до уваги судом першої інстанції, за заявою від 23.01.2017р., пояснивши про те, що у заяві допущено описку, розмір заявлених вимог фактично складає - 12 332 210,39 грн., що відповідає змісту заяви та підтверджено доданими документами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 р. про виправлення арифметичної помилки виправлено арифметичну помилку, допущену в ухвалі господарського суду від 19.07.2017р. у справі № 908/6036/14, а саме: «в резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 р. речення наступного змісту: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення" викласти в наступній редакції: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 592,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.07.2017 р. про виправлення описки виправлено описки, допущені в ухвалі господарського суду від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14, а саме: «в абзаці 13 сторінки 11 мотивувальної частини ухвали речення наступного змісту: «Суд вважає вимоги обґрунтованими та визнає їх в розмірі - 2 143 491 065,19грн. з четвертою чергою задоволення…» слід викласти в такій редакції: «Суд вважає вимоги обґрунтованими та визнає їх в розмірі - 2 143 491 065,19грн. з погашенням в позачерговому порядку…»; «Речення у пункті 9 абзацу 4 резолютивної частини ухвали наступного змісту: «АТ «Укрексімбанк» у розмірі - 2 143 494 265,19грн., з яких - 2 143 491 065,19грн. з четвертою чергою задоволення, 3 200грн. - з першою чергою задоволення» викласти у наступній редакції: «АТ «Укрексімбанк» у розмірі - 2 143 494.265,19грн., з яких - 2 143 491 065,19грн. з погашенням в позачерговому порядку, 3 200грн. - з першою чергою задоволення».

Не погоджуючись з винесеною ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р., ОСОБА_13 звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т. 90, а.с. 4-18), в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_13 у розмірі 8 521,29 грн. з віднесенням їх до шостої черги задоволення та відхилення інших кредиторських вимог ОСОБА_13, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_13 у повному обсязі, а саме: визнати кредиторські вимоги ОСОБА_13 у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників» у загальному розмірі 102 191,66 грн., в т.ч.:

- заборгованість по заробітній платі у розмірі 101 321,26 грн. - 1 черга задоволення;

- інфляційні витрати у розмірі 870,40 грн. - 4 черга задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалу суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

ОСОБА_13 вважає, що заявлені нею вимоги є вимогами з заробітної плати у сумі 101 321,26 грн. відповідно до трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р., яка на думку скаржника укладена у відповідності до порядку, що регулюється КЗпПУ, тому правило щодо обмеження в часі на подачу заяви не діє, у зв'язку з чим доводи суду першої інстанції про подачу заяви з порушенням терміну пред'явлення вимог в межах ліквідаційної процедури спростовується приписами абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство.

Посилаючись на ст. 95 КЗпПУ, ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ОСОБА_13 стверджує, що інфляційні витрати в сумі 870,40 грн. мають бути включені до реєстру вимог кредиторів у даній справі у повному обсязі до четвертої черги задоволення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2017 р. дану апеляційну скаргу прийнято до провадження.

18.08.2017 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив ліквідатора ПрАТ «Завод напівпровідників» на апеляційну скаргу ОСОБА_13, в якому Кириченко Є.О. звертає увагу суду апеляційної інстанції на ненадання заявником апеляційної скарги доказів сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 19.07.2017 р. Водночас ліквідатор вважає посилання ОСОБА_13 на норму п. 15 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як підставу для звільнення її від сплати судового збору необґрунтованими, оскільки вимоги ОСОБА_13 не є вимогами щодо виплати заборгованості із заробітної плати. У відзиві ліквідатор також зазначає, що наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт (т. 85, а.с. 94) підписаний колишнім керівником боржника 18.05.2016 р. (в день введення господарським судом процедури санації та напередодні відсторонення генерального директора), сам текст акту виконаний машинодрукованим способом, а суму 16 000 грн. вписано рукописним способом, без будь-якого зазначення ким це зроблено і без засвідчуваного підпису керівника, у зв'язку з чим, на думку ліквідатора, відсутні правові підстави для врахування цієї суми.

У даному відзиві ліквідатор стверджує, що підписання акту виконаних робіт за 13 днів до закінчення травня місяця 2016 року свідчить про намагання сторін за будь-яких обставин легалізувати виникнення заборгованості у сумі 16 000 грн. у боржника перед ОСОБА_13 навіть не дочекавшись закінчення місяця і підписання акту за результатами робіт в цілому. Оскільки акт виконаних робіт підписано сторонами 18.05.2016 р., то розрахунок з виконавцем (ОСОБА_13.) здійснено ліквідатором пропорційно 18 днів травня від встановленої п. 4.1. трудової угоди від 01.05.2016 р. вартості послуг за місяць, на підставі чого платіжним дорученням № 49653409 від 17.06.2016 р. (т. 85, а.с. 104) ОСОБА_13 сплачено 7 478,71 грн. (без врахування податків) по трудовій угоді від 01.05.2016 р. за 18 днів травня 2016 року.

Також ліквідатор зауважує, що заява з вимогами ОСОБА_13 надійшла до суду першої інстанції 09.03.2017 р. - після закінчення строку, встановленого для її подання, а тому вимоги заявника не є конкурсними та підлягають задоволенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р., ТОВ «Актив Солар» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т. 90, а.с. 30-88), в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині віднесення кредиторських вимог ТОВ «Актив Солар» в сумі 1 756 583 377,76 грн. до 6 черги задоволення, прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ТОВ «Актив Солар» у розмірі 2 217 737 149,46 грн. з 4 чергою задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалу суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Посилаючись на п. 8 договору позики № 21 від 15.10.2012 р. (т. 77, а.с. 45-55), заявник апеляційної скарги вважає, що право вимоги повернення від ПрАТ «Завод напівпровідників» грошових коштів за цим договором могло виникнути у ТОВ «Актив Солар» лише після 01 січня 2017 року, тому на момент порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників» у ТОВ «Актив Солар» було відсутнє право вимоги виконання грошового зобов'язання боржником за договором позики № 21 від 15.10.2012 р.

ТОВ «Актив Солар» стверджує, що з дня прийняття господарським судом Запорізької області постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури - 24.11.2016 р. строк виконання грошового зобов'язання за договором позики № 21 від 15.10.2012 р. вважається таким, що настав, тому всі грошові вимоги за цим договором є поточними в розумінні ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Крім того, ТОВ «Актив Солар» вважає, що судом першої інстанції порушено норми ст. 79 ГПК України шляхом відмови у зупиненні провадження та ухвалення оскаржуваної ухвали, оскільки з боку ТОВ «СІ-ІНВЕСТ» оскаржувалась постанова про визнання боржника банкрутом, то всі матеріали справи повинні були бути надіслані разом з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а провадження мало бути зупинене.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017 р. апеляційну скаргу ТОВ «Актив Солар» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. приєднано до апеляційного провадження у справі № 908/6036/14.

У судовому засіданні 28.08.2017 р. представником ТОВ «Актив Солар» заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи за вказаними апеляційними скаргами на 15 днів, яке підтримано представником АТ «Укрексімбанк» та задоволено судовою колегією. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017 р. продовжено строк розгляду апеляційних скарг ОСОБА_13 та ТОВ «Актив Солар» на оскаржувану ухвалу на 15 днів.

05.09.2017 р. до Донецького апеляційного господарського суду від ТОВ «Актив Солар» надійшли доповнення до апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р., наданих у зв'язку із скасуванням постановою Донецького апеляційного господарського суду ухвали господарського суду Запорізької області від 27.07.2017 р. про виправлення описки.

Відповідно до даних доповнень ТОВ «Актив Солар» вказує, що загальна заставна вартість майна боржника, що є предметом забезпечення за кредитними договорами в рамках Генеральної кредитної угоди № 151109N2 від 03.03.2009 р., укладеними між боржником та АТ «Укрексімбанк» становить 14 303 056 748,10 грн., тому на даний час загальна вартість активів боржника, що є предметом застави (іпотеки) значно перевищує загальний розмір грошових вимог АТ «Укрексімбанк» (як тих, які виникли до порушення провадження у даній справі у сумі 5 146 466 545,02 грн., так і тих, які виникли під час процедур банкрутства боржника в сумі 2 143 491 065,19 грн.).

ТОВ «Актив Солар» зазначає, що АТ «Укрексімбанк» не надано до матеріалів справи доказів відмови від забезпечення його грошових вимог до боржника. Також, в матеріалах справи відсутні належним чином укладені та нотаріально посвідчені доповнення до договорів застав та іпотеки щодо часткового скасування забезпечення, або зміни в частині зменшення заставної вартості майна боржника.

Таким чином, у доповненнях до згаданої апеляційної скарги ТОВ «Актив Солар» просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. по справі № 908/6036/14 в частині віднесення кредиторських вимог ТОВ «Актив Солар» в сумі 1 756 583 377,76 грн. до 6 черги задоволення та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ТОВ «Актив Солар» у розмірі 2 217 737 149,46 грн. з 4 чергою задоволення;

- скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. по справі № 908/6036/14 в частині віднесення грошових вимог АТ «Укрексімбанк» в сумі 2 143 491 065,19 грн. до 4 черги задоволення та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» в сумі 2 143 491 065,19 грн. як вимоги з погашенням в позачерговому порядку.

Отже, судом апеляційної інстанції розглядається апеляційна скарга ТОВ «Актив Солар» на оскаржувану ухвалу суду з урахуванням доповнень до неї.

05.09.2017 р. до Донецького апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який є правонаступником СДПІ з обслуговування великих платників м.Запоріжжя МРГУ ДФС (т. 90, а.с. 186-202) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14, в якій заявник просить оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС у сумі 5 196 056,15 грн. та визнати грошові вимоги Офісу великих платників податків ДФС, заявлені в заяві № 38059/10/28-10-47-05 від 14.07.2017 р. у повному обсязі та внести їх до 6 черги в ліквідаційній процедурі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалу суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Офіс великих платників податків ДФС стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано не застосував до спірних правовідносин положення ст. 38 Закону про банкрутство, які передбачають здійснення боржником витрат, безпосередньо пов'язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Так, Офіс великих платників податків ДФС зазначає, що судом першої інстанції не визнано грошові вимоги по орендній платі за землю зі строком сплати - 02.03.2017 р., 30.03.2017 р., 30.04.2017 р., 30.05.2017 р. на суму - 5 187 100,3 грн. з урахуванням пені, рентної плати в розмірі - 3 029,31 грн. по податковій декларації від 11.05.2017 р., боргу по екологічному податку на суму - 670,57 грн. за декларацією від 04.05.2017 р., боргу по рентній платі на суму - 525,4 грн. по деклараціях від 20.01.2017 р., 18.02.2017 р., 15.03.2017 р., 05.04.2017 р., 19.05.2017 р., 16.06.2017 р., боргу по податку на нерухоме майно на суму - 4 701,33 грн. по деклараціях від 18.02.2017 р., від 09.03.2017 р., тобто за період після визнання боржника банкрутом.

На підтвердження своїх доводів Офіс великих платників податків ДФС посилається на те, що у ПрАТ «Завод напівпровідників» в оренді перебувають земельні ділянки за якими договори оренди земельних ділянок не припинені, не розірвані, а земельні ділянки використовуються ПрАТ «Завод напівпровідників» у процесі ліквідації, оскільки на таких ділянках розташоване майно боржника, що включено в ліквідаційну масу. З аналогічних підстав скаржник не погоджується з позицією місцевого господарського суду про відсутність підстав для сплати екологічного податку, податковий обов'язок боржника за яким утворився внаслідок здійснення скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти, а також відсутність підстав для сплати рентної плати за спеціальне використання води, користування радіочастотним ресурсом та сплати податку на нерухомість.

На думку Офісу великих платників податків ДФС, оскільки жодна інша діяльність, ніж пов'язана з ліквідацією, діяльність боржником не здійснюється, скиди забруднюючих речовин у січні-березні 2017 року безпосередньо пов'язані зі здійсненням ліквідаційної процедури, тому підлягають оплаті за приписами Закону про банкрутство.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2017 р. для розгляду справи № 908/6036/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий - Будко Н.В., судді - Москальова І.В., Сгара Е.В.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1473 від 28.08.2017 р. у зв'язку з перебуванням судді Москальової І.В. у відпустці на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/6036/14.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.08.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Сгара Е.В., Мартюхіна Н.О.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017 р. скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.07.2017 р. про виправлення описки у справі № 908/6036/14.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1578 від 06.09.2017 р. у зв'язку із перебуванням судді Мартюхіної Н.О. у відпустці, для вирішення питання щодо прийняття до провадження або повернення апеляційної скарги, яка надійшла в межах однієї справи до закінчення апеляційного провадження, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/6036/14.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.09.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Малашкевич С.А., Сгара Е.В.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №1655 від 14.09.2017 р. у зв'язку із перебуванням судді Малашкевича С.А. у відрядженні, а судді Сгара Е.В. у відпустці на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/6036/14.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.09.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Мартюхіна Н.О., Склярук О.І.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1747 від 27.09.2017 р. у зв'язку із перебуванням судді Мартюхіної Н.О. у відпустці на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/6036/14.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.09.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Склярук О.І., Сгара Е.В.

15.09.2017 р. через електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 09-653 від 14.09.2017 р. про заміну кредитора: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на його правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

19.09.2017 р. через канцелярію суду надійшов оригінал вказаного клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Також, 27.09.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання № 09-891 від 27.09.2017 р., до якого заявником додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що витребувався у заявника ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.09.2017 р.

Вбачається, що у заявленому клопотанні заявник також просить зобов'язати ліквідатора внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши у судовому засіданні 28.09.2017 р. клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області судовою колегією встановлено наступне.

Приписами ст. 25 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

В обґрунтування заявленого клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області посилається на те, що п. розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІV від 23.09.1999 р. передбачено, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Пунктом 4 постанови правління Фонду соціального страхування України № 34 від 24.05.2017 р. встановлено, що виконання Фондом функцій та завдань, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» забезпечується з 01.08.2017 р.

08.09.2017 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0021343 про припинення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІV від 23.09.1999 р. робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

У судовому засіданні 28.09.2017 р. представник Управління ВД ФССУ у Запорізькій області підтримав заявлене клопотання про правонаступництво.

Ліквідатор - арбітражний керуючий Кириченко Є.О., адвокат Кириченка Є.О., представник ТОВ «Актив Солар», представники боржника, представник АТ «Укрексімбанк», представник Офісу великих платників податків проти даного клопотання Управління не заперечили.

Отже, з огляду на приписи ст. 25 ГПК України судова колегія вбачає підстави для задоволення клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 09-653 від 14.09.2017 р. про заміну кредитора: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на його правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 09-653 від 14.09.2017 р. задовольнити та замінити Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі на правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити про необхідність зобов'язання ліквідатора внести відповідні зміни реєстру вимог кредиторів після закінчення апеляційного провадження у справі про банкрутство.

Представник ОСОБА_13 у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ТОВ «Актив Солар» у судових засіданнях підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, доповненнях до неї, подальших письмових поясненнях та надав пояснення щодо інших апеляційних скарг і суті спору.

Представник АТ «Укрексімбанк» проти апеляційної скарги ТОВ «Актив Солар» заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу даного кредитора, та висловив свою позицію щодо інших апеляційних скарг і суті спору.

Представник Офісу великих платників податків ДФС у судових засіданнях підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, щодо апеляційної скарги ТОВ «Актив Солар» погодився з позицією ліквідатора та боржника.

Ліквідатор, його адвокат та представники боржника проти апеляційних скарг ТОВ «Актив Солар», ОСОБА_13, Офісу великих платників податків ДФС заперечили.

Представник Управління ВД ФССУ у Запорізькій області свою позицію щодо апеляційних скарг заявників та оскаржуваної ухвали суду не висловив.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. ст. 74-1, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора - арбітражного керуючого Кириченко Є.О., його адвоката, представника ТОВ «Актив Солар», представника АТ «Укрексімбанк», представників боржника, представника Офісу Великих платників податків ДФС, представника Управління ВД ФССУ у Запорізькій області, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_13 та Офісу великих платників податків ДФС задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга ТОВ «Актив Солар» підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013р. після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону. Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" зазначені заяви оплачуються судовим збором.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора. Законом обмежено строк подання заяв кредиторів, грошові вимоги яких виникли під час проведення процедур банкрутства, двома місяцями з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Такі грошові вимоги включаються до четвертої черги, за винятком грошових вимог, черговість задоволення яких визначена Законом (забезпечені вимоги; вимоги щодо виплати заробітної плати; вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) тощо), та грошових вимог, що становлять штрафні санкції, які підлягають включенню у відповідну чергу. Вимоги кредиторів, які у встановлений строк не звернулися до господарського суду, погашаються в шосту чергу.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ "Запоріжжяобленерго" заявлено грошові вимоги до боржника на суму - 10 659 178,71 грн., які є заборгованістю за договором про постачання електричної енергії № 168/331 від 01.07.2012 р. за період з січня 2016 р. по листопад 2016 р., з яких 10 387 278,83грн. - борг за спожиту електроенергію, 259 680,14 грн. - борг за перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.08.2016 р. по 30.11.2016 р., 11 001,14 грн. - плата за перевищення договірних величин споживання електроенергії в січні 2016 р., 1 218 грн. - витрати по сплаті судового збору за подання заяви про визнання конкурсних кредиторських вимог.

Заборгованість ВАТ "Запоріжжяобленерго" перед банкрутом - ПрАТ "Завод напівпровідників" підтверджується матеріалами заяви, в т.ч. актами про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, актом про обсяги перетікання реактивної енергії мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду, рахунками на оплату, договором про постачання електричної енергії № 168/331 від 01.07.2012 р.

Також заявник просив визнати та включити до реєстру вимоги до боржника по оплаті судового збору за звернення з заявою з конкурсними кредиторськими вимоги на суму - 1 218 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви з поточними вимогами на суму - 2 756 грн., на підтвердження чого заявником надано платіжні доручення № 3213 від 02.02.2016р. та № 28344 від 13.12.2016р.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано кредиторські вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" до боржника в загальному розмірі - 10 661 934,71грн., з яких - 10 657 959,71 грн. з четвертою чергою задоволення та 3 974 грн. з першою чергою задоволення, враховуючи приписи статті 45 Закону про банкрутство.

Матеріали справи свідчать про те, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Запоріжжі до суду першої інстанції заявлялися грошові вимоги на суму - 43 253 37 грн., з яких - 40 497,37 грн. - сума платежів, що підлягають капіталізації відповідно до статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядку капіталізації платежів, затвердженого Постановою КМУ № 765 від 05.06.2000 р., та 2 756 грн. судового збору.

В обґрунтування вимог заявник представив розрахунок, постанову від 23.01.2015 р. про призначення потерпілому ОСОБА_15 перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2014 р., акт № 8 про нещасний випадок на виробництві за участю ОСОБА_15, виписку з акту огляду ОСОБА_15 МСЕК, виписку з трудової книжки ОСОБА_15, наказ № 240 від 24.12.2001 р. щодо створення державного підприємства "Завод напівпровідників", копію статуту ВАТ "Завод напівпровідників", довідки Запорізького обласного управління статистики № 24/12 та № 24/3828, постанову від 07.04.2015 р. про продовження раніше призначеної щомісячної страховки потерпілому ОСОБА_16, виписку з трудової книжки ОСОБА_16, акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.02.2012 р. щодо ОСОБА_16, виписку з акту огляду МСЕК ОСОБА_16, а також таблиці смертності та середньої очікуваної тривалості життя в Україні.

Заявлені вимоги Фонду підтверджуються наступним.

На підставі наказу № 240 від 24.12.2001 р. на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 р. № 538-р створено державне підприємство "Завод напівпровідників" на державному майні структурного підрозділу напівпровідникового кремнієвого виробництва казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" шляхом його відокремлення.

Державне підприємство "Завод напівпровідників" перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Завод напівпровідників", яке засноване на підставі наказу Фонду державного майна України від 01.07.2003 р. №3-АТ, ВАТ "Завод напівпровідників" стало правонаступником майнових прав та обов'язків державного підприємства "Завод напівпровідників", що підтверджено статутом ВАТ "Завод напівпровідників", затвердженим Фондом державного майна України.

В подальшому Відкрите акціонерне товариство "Завод напівпровідників" перейменовано у Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" зі зміною організаційно-правової форми за рішенням загальних зборів акціонерів (протокол загальних зборів №1 від 24.03.2011 р.).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ПрАТ "Завод напівпровідників" є правонаступником Запорізького титано-магнієвого комбінату, на якому і мав місце нещасний випадок за участю ОСОБА_15

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.02.2012 р. ОСОБА_16, який на час розслідування працював на ПрАТ "Завод напівпровідників", отримав професійне захворювання через недосконалість технологічного процесу та тривалого часу роботи в шкідливих умовах праці на ПАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".

Випадок отримання професійного захворювання ОСОБА_16 зареєстрований на ПрАТ "Завод напівпровідників".

Пунктом 98 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів №1232 від 30.11.2011 р. визначено, що підтверджені випадки професійних захворювань працівників, які змінили місце роботи, або непрацюючих пенсіонерів підлягають реєстрації та обліку на останньому підприємстві, де були умови для виникнення професійного захворювання (незалежно від стажу роботи на ньому), в робочому органі виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням такого підприємства та закладі державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством.

Враховуючи зазначене, відповідно до чинного законодавства обов'язок по сплаті капіталізованих платежів щодо ОСОБА_16 покладено на боржника - ПрАТ "Завод напівпровідників".

Посилання боржника та ліквідатора на відсутність у бухгалтерському обліку товариства заборгованості перед Фондом та непідтвердження заявником понесених витрат по сплаті потерпілим здійснених платежів судом першої інстанції правомірно визнано необґрунтованими, з огляду на те, що вимоги заявлені по капіталізації, тобто, виплати майбутніх періодів, передбачених законодавством, а не по вже здійснених виплатах на користь потерпілих.

Таким чином, вимоги Відділення Фонду соціального страхування є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, в зв'язку з чим вірно визнані місцевим господарським судом у повному обсязі - на суму 40 497,37 грн. з другою чергою задоволення.

Вбачається, за подання заяви Відділенням Фонду сплачено судовий збір у розмірі -2 756 грн. за платіжним дорученням №3592 від 14.12.2016 р., який також визнано судом першої інстанції з віднесення до першої черги задоволення, з чим судова колегія погоджується.

Враховуючи заміну Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя на правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, включенню до реєстру кредиторів підлягають вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на суму 40 497,37 грн. з другою чергою задоволення та 2 756 грн. до першої черги задоволення.

Вимоги ПАТ "Лінде Газ Україна" на суму - 1 004,40 грн. становлять заборгованість ПрАТ "Завод напівпровідників" за договором поставки ЖК №7219/697 від 03.08.2010 р., визнані боржником і ліквідатором, підтверджені наданими до заяви доказами, а саме, копіями договору поставки ЖК №7219/697 від 03.08.2010 р., видаткової накладної № 000548872 від 21.11.2016 р.

Судом першої інстанції встановлено, що за подання заяви ПАТ "Лінде Газ України" платіжним дорученням №1414 від 28.12.2016 р. сплачено судовий збір у розмірі - 2 756 грн., яка також визнана судом.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредиторські вимоги ПАТ "Лінде Газ Україна" до боржника у розмірі - 1 004,40 грн. підлягають визнанню із включенням 1 004,40 грн. до четвертої черги погашення та 2 756 грн. - до першої черги погашення, враховуючи приписи статті 45 Закону про банкрутство.

Борг перед ТОВ "Графіт-Маркет" в сумі - 598 682,82 грн. виник за договорами поставки № 48/12/1074 від 27.12.2010 р., № 14/10/546 від 20.10.2011 р., № 50 від 15.05.2015 р. та товарно-транспортною накладною №Р143 від 18.12.2014 р.

Вказані вимоги підтверджуються наданими матеріалами заяви, а саме, розрахунками, копіями договорів поставки № 48/12/1074 від 27.12.2010 р., 14/10/546 від 20.10.2011 р., № 50 від 15.05.2015 р. та товарно-транспортною накладною № Р143 від 18.12.2014 р., актами звірки, рахунком на оплату №148 від 18.12.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що борг за договорами № 48/12/1074 від 27.12.2010 р. на суму - 242 278,32грн., № 14/10/546 від 20.10.2011 р. на суму - 14 331,30 грн. та товарно-транспортною накладною № Р143 від 18.12.2014 р. на суму - 8 484грн. виник до порушення провадження у справі, тобто, не є поточною заборгованістю. Враховуючи відсутність доказів заявлення конкурсних вимог ТОВ "Графіт-Маркет" хронологічно раніше та, відповідно, відсутність розгляду таких вимог у попередньому судовому засіданні, заявником пропущено строк, встановлений частиною 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для їх подання.

Відповідно до положень частини 4 статті 23 Закону вимоги ТОВ "Графіт-Маркет" в розмірі - 265 093,62 грн. не є конкурсними та підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Також, вимоги в розмірі - 333 589,20грн. виникли після порушення провадження у справі та є поточними, підтверджуються матеріалами справи та обґрунтовано визнані судом з віднесенням до четвертої черги задоволення.

Крім того, за подання заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Графіт-Маркет" сплачено судовий збір в розмірі - 3 200 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1075 від 12.01.2017 р.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання кредиторських вимог ТОВ "Графіт-Маркет" до ПрАТ "Завод напівпровідників" в загальному розмірі - 601 882,82 грн., з яких 3 200 грн. - з першою чергою, 333 589,20 грн. - з четвертою, 265 063,62 грн. - з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі.

Встановлено, що вимоги ТОВ "ІПВК СПЕЦЗАХИСТ" у розмірі - 1 132 649,03 грн. виникли на підставі невиконання боржником договорів підряду № 24 від 04.02.2013 р. та № 32 від 12.02.2013 р.

На підтвердження обґрунтованості заборгованості заявником до матеріалів справи надано договори № 24 від 04.02.2013 р. та № 32 від 12.02.2013 р. з додатковими угодами, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт, а також акти звіряння взаєморозрахунків, підписаними заявником та боржником.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги ТОВ "ІПВК СПЕЦЗАХИСТ" у розмірі - 868 699,42 грн. виникли до порушення провадження у справі (до 06.01.2015 р.), а відтак не є поточними, але не були заявлені для розгляду у попередньому судовому засіданні. Таким чином, відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначені вимоги не є конкурсними та підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Вимоги в розмірі - 263 949,61 грн. є поточними, тому на законних підставах визнані місцевим господарським судом з віднесенням до четвертої черги задоволення.

ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" заявлені вимоги до боржника на суму - 1 901 118,74 грн., які виникли на підставі договорів оренди № 486/30 від 19.07.2010 р., № 488/31 від 19.07.2010 р., № 2651/д773 від 31.08.2010 р., № 2652/д774 від 31.08.2010 р., договору №44 від 01.01.2014 р. про прийом фекальних скидів, №201 від 15.12.2014 р. про надання послуг з передачі свіжотехнічної води, договору № 204/199 від 22.12.2014 р. про надання послуг з експлуатації мереж та комунікацій для відведення зливних дренажних стоків за випусками - 1, 2 за період з 06.01.2015 р. по 23.11.2016 р.

Зазначена заборгованість визнана ліквідатором та боржником в повному обсязі, підтверджується копіями договорів, рахунками-фактурами, актами здачі-приймання робіт, розрахунком заборгованості представленими в матеріали справи, тому вимоги ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" до боржника в розмірі - 1 901 118,74 грн. є доведеними та підлягають включенню до четвертої черги погашення.

Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер" також заявило вимоги до боржника (вх. №08-06/2367 від 24.01.2017р.) на суму - 957 084,30грн. та 3 200 грн. сплаченого судового збору.

Вбачається, що вказана заборгованість виникла в зв'язку з неналежним виконанням боржником умов договорів №126-КП/558 від 08.09.2011 р. про надання комплексу послуг з нейтралізації та очищення стоків, № 143-КП/676 від 09.12.2011 р. на надання послуг з приймання освітлених стоків на очисні споруди, договору поставки № 55/41-КП від 25.03.2014 р.

Боржник та ліквідатор проти наявної заборгованості не заперечили, але враховуючи, що заявником заявлено вимоги, які виникли як до порушення провадження у справі, так і після, вони підлягають визнанню з різною черговістю.

Представленими матеріалами заяви, а саме копіями договорів з додатковими угодами до них, актами здачі-приймання виконаних робіт, рахунками на оплату, розрахунками підтверджено наявність заборгованості ПрАТ "Завод напівпровідників" перед ЗДП "Кремнійполімер".

Відповідно до виставлених на оплату боржнику рахунків за договорами № 126-КП/558 від 08.09.2011 р. з 31.08.2014 р. по 25.12.2014 р., №55/41-КП від 25.03.2014 р. з 31.08.2014 р. по 31.12.2014 р., № 143-КП/676 від 09.12.2014 р. з 31.08.2014 р. по 30.11.2014 р. заборгованість складає - 537 620,74 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що зазначені вимоги виникли до порушення провадження у справі (до 06.01.2015 р.), але в процедурі розпорядження майном не заявлялись, у зв'язку з чим відповідно до частини 4 статті 23 Закону України про банкрутство вони не є конкурсними та підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно з рахунками, виставленими за договором № 126-КП/558 від 08.09.2014 р. за період з 30.04.2016 р. по 31.10.2016 р., боржником не оплачено наданих послуг на суму - 419 463,56 грн.

Крім того, за подання заяви з кредиторськими вимогами заявником сплачено судовий збір в розмірі - 3 200 грн., про що свідчить квитанція № від 17.01.2017р.

Судова колегія погоджується з місцевим господарським судом в частині визнання вимог ЗДП "Кремнійполімер" до ПрАТ "Завод напівпровідників" в загальному розмірі - 960 284,30, з яких - 3 200грн. з першою чергою задоволення, 419 463,56грн. - з четвертою чергою задоволення, 537 620,74 грн. - з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як вимоги, заявлені після закінчення строку, встановлено для їх подання.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_13 на суму 102 191,66 відповідно до заяви про визнання грошових вимог б/н від 03.03.2017 р. (т. 85, а.с.83-89) судова колегія зазначає наступне.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_13 посилається на п.7 ст.1, ч.1 ст.38, п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтею 43 Конституції України, статтею 94 Кодексу законів про працю України, ч.1 статті 115 Закону України "Про оплату праці". Також вважає, що вимоги заявлені вчасно - на підставі п.2 ч.4 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 01-к від 04.01.2016 р. (т. 85, а.с. 100) ОСОБА_13 прийнято на роботу до ПрАТ «Завод напівпровідників» за сумісництвом з 04.01.2016 р. на посаду заступника генерального директора по корпоративним питанням, на 0,5 посадового окладу.

30.04.2016 р. за заявою ОСОБА_13 на підставі ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням звільнена з вказаної посади відповідно до наказу № 199-к від 27.04.2016 р. (т. 85, а.с.101).

01.05.2016 р. між ПрАТ «Завод напівпровідників», в особі генерального директора Антонова С.М., як замовником та ОСОБА_13 як виконавцем укладена трудова угода № 34 (т. 85, а.с. 95-96), за умовами якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконувати наступні завдання:

1) забезпечення взаємодії генерального директора з акціонерами та членами наглядової ради товариства;

2) допомога генеральному директору в реалізації рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради товариства;

3) забезпечення взаємодії з органами влади, ЗМІ, громадськими організаціями, розробка та реалізація інформаційної політики товариства;

4) консультування працівників товариства відносно корпоративних правил та процедур, встановлених на товаристві;

5) консультування по питанням організації та розвитку бізнесу.

Пунктом 2.1. трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. стронами визначено, що строк виконання робіт (послуг) становить: з 01.05.2016 р. по 31.12.2016 р.

Розділом 4 трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. сторонами погоджено розмір та порядок оплати робіт (послуг):

- п. 4.1. - за виконані роботи (послуги) виконавцю нараховується грошова винагорода в розмірі 16 000 грн. щомісячно;

- п. 4.2. - оплата виконаних робіт (послуг) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця після підписання акту здачі-прийомки виконаних робіт. Сторонами може бути встановлений інший порядок розрахунків, про що складається письмова додаткова угода;

- п. 4.3. - утримання прибуткового податку, а також інших обов'язкових зборів та платежів здійснюється замовником в день видачі виконавцю винагороди.

Умовами п. 7.2. трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. встановлено, що виконавець зобов'язаний дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПрАТ «Завод напівпровідників».

В матеріалах справи міститься акт прийома-здачі робіт від 18.05.2016 р. (т. 85, а.с. 94), відповідно до якого громадянкою ОСОБА_13 виконані роботи (послуги) згідно з трудовою угодою № 34 від 01.05.2016 р. по забезпеченню взаємодії генерального директора з акціонерами та членами наглядової ради, виконані у встановлений строк та в повному об'ємі, згідно встановленим вимогам за травень 2016 р. Е 16 000,00 грн.

Даний акт затверджено підписом генерального директора ПрАТ «Завод напівпровідників» Антонова С.М., який скріплено печаткою товариства, а також підписом виконавця.

В той же час, 18.05.2016 р. ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 908/6036/14 введена процедура санації ПрАТ «Завод напівпровідників» та призначено керуючим санації Кириченко Є.О., про що було повідомлено керівництво боржника.

Наказом № 244 від 20.05.2016 р. (т. 85, а.с.102) на підставі п. 4 ст. 28 Закону про банкрутство Кириченко Є.О. приступив до виконання обов'язків керуючого санацією ПрАТ «Завод напівпровідників», а повноваження генерального директора ПрАТ «Завод напівпровідників» Антонова С.М. припинено.

Крім того, в матеріалах справи наявна засвідчена належним чином копія платіжного доручення № 49653409 від 17.06.2016 р. на суму 7 478,71 грн. (т. 85, а.с. 104) з призначенням платежу: перерахування винагороди за травень 2016 ОСОБА_13 згідно договору ГПХ № 334 від 01.05.2016 р., а також довідка ПрАТ «Завод напівпровідників» б/н, б/д (т. 85, а.с. 103) за підписом головного бухгалтера товариства, який скріплено печаткою ПрАТ «Завод напівпровідників», про те, що ОСОБА_13 працювала в ПрАТ «Завод напівпровідників» з 04.01.2016 р. по 30.04.2016 р. на посаді заступника генерального директора з корпоративних питань; заборгованість з заробітної плати станом на 10.07.2017 р. відсутня.

Матеріали справи не містять актів здачі-прийомки виконаних робіт за період червень-грудень 2016 року.

Судова колегія не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви ОСОБА_13 та необхідності включення суми у розмірі 8 521,29 грн. з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як такі, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За трудовим же договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

В листі № 64/06/187-12 від 20.04.2012 р. Міністерства соціальної політики України зазначено, що виконання робіт, надання послуг особою може здійснюватися як на підставі трудового договору ( ст. 21 КЗпП України) так і, зокрема, на підставі цивільно-правових договорів, що відомі на практиці як «трудові угоди».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2017 р. зобов'язано ОСОБА_13 надати до матеріалів справи засвідчену належним чином копію її трудової книжки, та ухвалами суду апеляційної інстанції від 28.08.2017 р., від 18.09.2017 р. - акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за червень-грудень 2016 року, довідки з Пенсійного фонду України, податкової установи та інші докази в обґрунтування того, що за період праці ОСОБА_13 згідно трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. підприємство боржника сплачувало за неї податки та збори, або вносило вказані обставини у звіт.

Зазначені ухвали Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_13 не виконані, відповідні докази до матеріалів справи не надані.

Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_13 у трудових відносинах з підприємством боржника за період з травня по грудень 2016р., та не підтверджено виконання робіт (надання послуг) за трудовою угодою № 34 від 01.05.2016р. за період червень-грудень 2016р.

Відсутність трудових відносин між ОСОБА_13 та ПрАТ «Завод напівпровідників» також підтверджено представленими ліквідатором виписками з журналу реєстрації наказів за 2016р., з журналу реєстрації трудових книжок та з табеля обліку робочого часу, в яких відсутні записи щодо ОСОБА_13 після 01.05.2016 року (т. 85, а.с.110-126).

Таким чином, твердження ОСОБА_13 про те, що трудова угода № 34 від 01.05.2016 р. є трудовим договором в розумінні ст. 21 КзПП України, на підставі якої вона перебувала з товариством у трудових відносинах є помилковими, оскільки вказані обставини не доведені наявними в матеріалах справи доказами. Натомість, з аналізу змісту трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. та вищевказаних доказів вбачається, що за своєю природою дана угода є цивільно-правовою.

Акт прийому-здачі робіт б/н від 18.05.2016 р. судовою колегією не приймається у якості належного доказу на підтвердження виконання/надання ОСОБА_13 робіт/послуг за травень 2016 року з огляду на наступне.

Так, судовою колегією встановлено, що текст зазначеного акту виконаний машинодрукованим способом, а запис «за май 2016 г Е 16 000,00 грн» вписано рукописним способом, без зазначення особи, якою внесено таке виправлення, її посадового становища, без засвідчувального підпису керівника. На стадії апеляційного провадження ОСОБА_13 протилежного не доведено, доказів на підтвердження правомірності доповнення тексту згаданого акту не надано, тому таке виправлення не є підставою для оплати виконаних робіт (наданих послуг) ОСОБА_13 за весь календарний місяць.

Отже, ліквідатором обґрунтовано здійснено розрахунок з ОСОБА_13 пропорційно 18 днів травня 2016 року від встановленої п. 4.1. трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р. вартості послуг за повний календарний місяць - 16 000 грн. З урахуванням податків вартість фактично виконаних робіт (наданих послуг) ОСОБА_13 за 18 днів травня 2016 року склала 9 290,32 грн., тому, беручи до уваги положення п. 4.3. трудової угоди № 34 від 01.05.2016 р., за платіжним дорученням № 49653409 від 17.06.2016 р. ОСОБА_13 перераховано суму у розмірі 7 478,71 грн., тобто, заборгованість підприємства боржника перед ОСОБА_13 є відсутньою. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, дослідження питання пропуску строку, встановленого для подання кредиторських вимог ОСОБА_13 є недоцільним.

Доводи, викладені у додаткових поясненнях ОСОБА_13 від 28.09.2017 р., наданих на виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 р., про те, що у ОСОБА_13 наявні акти здачі-приймання робіт за червень-грудень 2016 року, але вони не підписані з боку боржника, оскільки останній ухилявся від приймання робіт та підписання цих актів, судовою колегією оцінюються критично з огляду на їх недоведеність матеріалами справи.

Враховуючи зазначене, вимоги ОСОБА_13, викладені у заяві про визнання грошових вимог б/н від 03.03.2017 р. (т. 85, а.с.83-84) у загальному розмірі 102 191,66 грн., з яких 101 321,26 грн. - заборгованість по заробітній платі, 870,40 грн. - інфляційні витрати, та включення їх у повному розмірі до реєстру вимог кредиторів у справі № 908/6036/14 про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників» з віднесенням заборгованості по заробітній платі у розмірі 101 321,26 грн. до першої черги задоволення, інфляційних витрат у розмірі 870,40 грн. до четвертої черги задоволення, судовою колегією відхиляються у повному обсязі за недоведеністю та необґрунтованістю, внаслідок чого оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню в частині задоволення заяви ОСОБА_13 та визнання її кредиторських вимог у розмірі 8 521,29 грн. з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як такі, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_13 у повному обсязі.

Судова колегія також звертає увагу на те, що ОСОБА_13 не сплачувався судовий збір як за подання вказаної заяви, так і за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу, оскільки заявник помилково вважала свої вимоги заборгованістю по заробітній платі, тому з ОСОБА_13 на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 200 грн. за подання до господарського суду Запорізької області заяви про визнання грошових вимог та у сумі 3 520 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14.

Щодо апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу (т. 90, а.с. 30-38) та заяви б/н від 13.01.2017 р. (т. 77, а.с.1-8) ТОВ «Актив Солар» судова колегія зазначає наступне.

Згідно з заявою б/н від 13.01.2017 р. ТОВ "Актив Солар" заявлено вимоги в розмірі - 2 218 227 198,30 грн., які виникли на підставі договорів позики № 18 від 10.02.2009 р., № 19 від 10.02.2009 р., №20/686 від 20.11.2009 р., № 21 від 15.12.2012 р. та які заявник просить включити до четвертої черги задоволення.

Факт існування заборгованості ПрАТ "Завод напівпровідників" перед ТОВ "Актив-Солар" підтверджено розрахунками, договорами позики № 18 від 10.02.2009р., № 19 від 10.02.2009р., № 20/686 від 20.11.2009р., № 21 від 15.12.2012 р. та не заперечується боржником.

Суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної ухвали погодився з позицією ліквідатора та визнав вимоги ТОВ "Актив-Солар" частково, в розмірі - 2 217 737 149,46грн., з яких - 461 153 772,7грн. з четвертою чергою задоволення та 1 756 583 377,76 грн. з шостою чергою задоволення.

Судова колегія звертає увагу, що господарським судом Запорізької області допущено арифметичну помилку при визначенні загального розміру визнаних вимог, оскільки 461 153 772,7грн. + 1 756 583 377,76 грн. = 2 217 737 150,46 грн.

Наразі, ТОВ «Актив Солар» оскаржується правомірність та обґрунтованість віднесення 1 756 583 377,76 грн. до 6 черги задоволення, які місцевим господарським судом розцінені як такі, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, а тому не є поточними, але не були заявлені в межах строку, визначеному ст. 23 Закону про банкрутство.

За доводами ліквідатора, які господарський суд Запорізької області повністю підтримав, кредиторські вимоги за договором № 21 від 15.12.2012 р. (т. 77, а.с.45-55) в сумі 1 756 583 377,76 грн. виникли до порушення справи про банкрутство боржника (до 06.01.2015 р.), а саме: кредитор надав боржнику позику за період з 14.11.2012 р. по 26.03.2014 р., тому за приписами ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство вказані грошові вимоги заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, тому вони не є конкурсними і погашаються в шосту чергу.

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції відносно безпідставності включення до періоду обчислення поточних вимог за всіма договорами день визнання боржника банкрутом - 24.11.2016 р., враховуючи, що за приписами статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Щодо черговості віднесення суми заявлених вимог у розмірі 1 756 583 377,76 грн. судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до умов п. 8 договору № 21 від 15.12.2012 р. позика (в тому числі, для уникнення сумнівів, будь-які непогашені транші позики) погашаються позичальником не раніше 01 січня 2017 року до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. № 15 «Про судову практику у справах про банкрутство» конкурсними кредиторами слід вважати кредиторів, термін виконання яких до боржника настав до дня порушення справи про банкрутство боржника.

За приписами ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Абзацом першим частини четвертої статті 23 Закону про банкрутство визначено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Вбачається, що кредитором надано боржнику позику за договором № 21 від 15.10.2012 р., за період з 14.11.2012 р. по 26.03.2014 р., проте станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство боржника - 06.01.2015 р. боржник не здійснив повернення грошових коштів, отриманих ним за договором позики № 21 від 15.10.2012 р.

Судова колегія вважає, що в даному випадку має значення момент виникнення зобов'язання боржника щодо повернення ним грошових коштів, отриманих за договором № 21 від 15.10.2012 р., а не строк виконання такого зобов'язання, визначений п. 8 вказаного договору. Тобто, вимоги ТОВ «Актив Солар» у розмірі 1 756 583 377,76 грн. виникли до порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників» та мали заявлятися кредитором незалежно від настання права вимоги відповідно до п. 8 зазначеного договору позики за правилами, встановленими ст. 23 Закону про банкрутство, на підставі чого доводи апеляційної скарги ТОВ «Актив Солар» судовою колегією відхиляються.

Тобто, ТОВ «Актив Солар» своїм правом заявити конкурсні грошові вимоги до боржника за договором позики № 21 від 15.10.2012 р., які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство в межах строку, встановленого ст. 23 Закону про банкрутство, не скористалось, тому заборгованість боржника за період з 30.10.2012р. по 05.01.2015р. включно з урахуванням основного боргу та відсотків, в розмірі - 1 756 583 377,76 грн. слід віднести до шостої черги задоволення, враховуючи, що дані вимоги виникли до порушення провадження у справі (до 06.01.2015р.), не є поточними, але не були заявлені для розгляду у попередньому судовому засіданні під час розгляду конкурсних кредиторських вимог судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду в частині віднесення кредиторських вимог ТОВ «Актив Солар» до ПрАТ «Завод напівпровідників» в сумі 1 756 583 377,76 грн. до шостої черги задоволення є законною та обґрунтованою, проте з огляду на встановлену судом апеляційної інстанції арифметичну помилку у визначенні загального розміру визнаних судом грошових вимог ТОВ «Актив Солар»: 2 217 737 149,46 грн., в той час як вірною є сума в розмірі 2 217 737 150,46 грн., ухвала господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. підлягає зміні у цій частині.

В частині доводів апеляційної скарги ТОВ «Актив Солар» про порушення місцевим господарським судом норм ст. 79 ГПК України та відмову у зупиненні провадження через оскарження ТОВ «СІ-ІНВЕСТ» постанови про визнання боржника банкрутом від 24.11.2016 р. судова колегія вважає, що господарським судом Запорізької області вірно встановлено, що ця постанова суду вже була переглянута Донецьким апеляційним господарським судом та Вищим господарським судом України і залишена в силі, а такі дії ТОВ "СІ-ІНВЕСТ" щодо повторного оскарження постанови господарського суду в даному випадку є зловживанням процесуальними правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що з поточними вимогами до боржника до суду першої інстанції також звернулось АТ "Укрексімбанк" на суму - 2 143 491 065,19грн., яка складається з несплачених процентів за користування кредитами та комісії за управління кредитами за кредитними договорами № 151109К27 від 17.07.2009р., №151109К19 від 03.06.2009р., № 1511110К3 від 03.03.2010р., № 151109К38 від 06.11.2009, №151110К11 від 21.04.2010р., №151109К39 від 22.12.2009р., № 151110К2 від 16.02.2010р. за період з 06.01.2015р. по 23.11.2016р.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що заборгованість, яку визнали боржник та ліквідатор в повному обсязі, підтверджена матеріалами справи, у т.ч. розрахунками Банку та визнав вказані вимоги у розмірі - 2 143 491 065,19 грн. з четвертою чергою задоволення, а також визнав вимоги в розмірі 3 200грн. сплаченого відповідно до платіжного доручення № 46310 від 23.01.2017 р. судового збору за подання заяви з віднесенням до першої черги задоволення.

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.07.2017 р., яка постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017 р. скасована, змінено черговість задоволення вимог АТ «Укрексімбанк» з четвертої на позачергову.

Наразі, матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 р. у даній справі встановлено: АТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Завод напівпровідників" 03.03.2009р. укладено Генеральну кредитну угоду № 151109N2, в рамках якої укладені кредитні договори № 151109К19 від 03.06.2009р., № 151109К27 від 17.07.2009р., №151109К38 від 06.11.2009р., №151109К39 від 22.12.2009р., №151110К2 від 16.02.2010р., №151110К3 від 03.03.2010р., №111110К11 від 21.04.2010р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою між АТ "Укрексімбанк" та боржником також укладені договори: іпотечний договір № 151112Z60 від 29.08.2012р., договір застави № 151109Z35 від 18.03.2009р., іпотечний договір № 151109Z29 від 13.03.2009р., договір застави №151110Z88 від 26.04.2010р., договір застави №151110Z23 від 22.01.2010р., договір застави № 151109Z73 від 10.06.2009р., договір застави №151109 Z39 від 31.03.2009р., договір застави № 151110Z125 від 30.07.2010р. договір застави № 151110Z126 від 17.09.2010р., договір застави №151114Z41 від 15.07.2014р.

У вказаній ухвалі суду зазначено, що черговість задоволення вимог кредиторів, які пов'язані зі сплатою штрафних санкцій, визначається незалежно від забезпеченості їх грошових вимог, як зауважено у абзаці 4 пункту 21 Інформаційного листа № 01-06/606/2013 від 28.03.2013р. "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги Банку, що складають пеню, підлягають внесенню до реєстру з шостою чергою задоволення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при винесенні ухвали від 30.07.2015 р. дійшов наступного висновку: окремо до реєстру вимог кредиторів підлягають внесенню вимоги АТ "Укрексімбанк" в розмірі - 5 066 821 986,56 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника, та 79 644 558,46грн. пені - з шостою чергою задоволення.

Як зазначено вище, в подальшому на підставі ст. 38 Закону про банкрутство АТ «Укрексімбанк» звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою № 176-04/100 від 23.01.2017 р. (т. 85, а.с.46-47-а).

З наявних у справі матеріалів вбачається, що з метою забезпечення виконання боржником зобов'язань за вказаними кредитними договорами між АТ «Укрексмібанк» та ПрАТ «Завод напівпровідників» укладені наступні договори (т. 16, а.с.211-283):

- іпотечний договір № 151112Z60 від 29.08.2012 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість майна), предметом якого є належне боржнику нерухоме майно, заставною вартістю 169 098 900,00 грн.;

- договір застави № 151109Z35 від 18.03.2009 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість майна), предметом якого є належне боржнику рухоме майно, заставною вартістю 26 378 684,00 грн.;

- іпотечний договір № 151109Z29 від 13.03.2009 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість майна), предметом якого є належне боржнику рухоме майно, заставною вартістю 409 563 619,00 грн.;

- договір застави № 151110Z88 від 26.04.2010 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість майна), предметом якого є належне боржнику рухоме майно, заставною вартістю 77 841 750,64 грн.;

- договір застави № 151110Z23 від 22.01.2010 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість), предметом якого є майнові права за договором Генпідряду від 23.02.2009 р. № 1/67 загальною заставною вартістю 230 782 429,00 грн.;

- договір застави № 15151109Z73 від 10.06.2009 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість), предметом якого є майнові права за угодами, загальною заставною вартістю 135 234 611,1 євро, що на момент подання АТ «Укрексімбанк» заяви з грошовими вимогами до боржника за офіційним курсом НБУ становило 3 943 698 205,43 грн.;

- договір застави № 151109Z39 від 31.03.2009 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість), предметом якого є продукція майбутніх періодів боржника, що буде виготовлена за період з 2012 по 2018 рік загальною заставною вартістю 9 400 000 000,00 грн.;

- договір застави № 151110Z125 від 30.07.2010 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість), предметом якого є майнові права боржника, заставною вартістю 211 802 324,77 грн.;

- договір застави № 151110Z126 від 17.09.2010 р. (з подальшими змінами, якими, зокрема збільшувалася заставна вартість), предметом якого є майнові права боржника, загальною заставною вартістю 95 539,00 євро та 1 270 897,00 дол. США, що на момент подання АТ «Укрексімбанк» заяви з грошовими вимогами до боржника за офіційним курсом НБУ становило 37 644 770,03;

- договір застави № 151114Z41 від 15.07.2014 р., предметом якого є обладнання для вирощування монокристалічного кремнію заставною вартістю 8 048 390,00 грн.

Таким чином, загальна заставна вартість майна боржника, що є предметом забезпечення за кредитними договорами, укладеними між боржником та АТ «Укрексімбанк» становить 14 514 859 072,87.

У судовому засіданні 28.09.2017 р. суду апеляційної інстанції ліквідатором Кириченко Є.О. та представником АТ «Укрексімбанк» зазначалося, що грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» у розмірі 2 143 491 065,19 грн. судом першої інстанції правомірно включені до четвертої черги задоволення з огляду на відсутність предмету застави за більшістю договорів застави (іпотеки) та відсутність у заяві № 176-04/100 від 23.01.2017 р. посилань кредитора на відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог, внаслідок чого місцевий господарський суд не мав права виходити за межі заявлених вимог.

Судова колегія не погоджується з такими доводами ліквідатора та представника АТ «Укрексімбанк» з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів розірвання, зміни, припинення, визнання недійсними вищеперелічених договорів застави (іпотеки), тому на теперішній час ці договори є дійсними, з визначеним предметом застави, та заставна вартість за якими складає 14 514 859 072,87.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону про банкрутство майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Згідно з ч. 9 ст. 45 Закону про банкрутство погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

За змістом п. 29 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 1-06/606/2013 від 28.03.2013 р. «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» Законом обмежено строк подання заяв кредиторів, грошові вимоги яких виникли під час проведення процедур банкрутства, двома місяцями з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Такі грошові вимоги включаються до четвертої черги, за винятком грошових вимог, черговість задоволення яких визначена Законом [забезпечені вимоги; вимоги щодо виплати заробітної плати; вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) тощо] та грошових вимог, що становлять штрафні санкції, які підлягають включенню у відповідну чергу. Вимоги кредиторів, які у встановлений строк не звернулися до господарського суду, погашаються в шосту чергу.

Отже, загальна вартість заставного майна боржника значно перевищує загальний розмір грошових вимог АТ «Укрексімбанк» (як тих, які виникли до порушення провадження у даній справі у сумі 5 146 466 545,02 грн., так і тих, які виникли під час процедур банкрутства боржника у сумі 2 143 491 065,19 грн.).

На підставі викладеного, висновок місцевого господарського суду щодо віднесення вимог АТ «Укрексімбанк» в сумі 2 143 491 065,19 грн. до четвертої черги задоволення є необґрунтованим та суперечить обставинам справи, тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню у цій частині з прийняттям нового рішення про здійснення погашення вказаних вимог у позачерговому порядку.

Відносно включення суми у розмірі 3 200 грн. до першої черги задоволення судова колегія погоджується із судом першої інстанції, оскільки вказана сума сплачена у якості судового збору за подання заяви.

Щодо заяв № 1049/10 від 23.01.2017 р. (т.85, а.с. 1-2), № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 р. (т. 86, а.с. 54-55), та апеляційної скарги (т. 90, а.с.186-189) Офісу великих платників податків ДФС судова колегія враховує наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що СДПІ з обслуговування великих платників м.Запоріжжя МРГУ ДФС, яку ухвалою суду 25.05.2017 р. замінено на правонаступника - Офіс великих платників податків ДФС, заявило вимоги в розмірі - 12 332 210,39грн. (заява від 23.01.2017р.), які виникли в зв'язку з порушенням боржником податкового законодавства та є заборгованістю по орендній платі за землю за 2016 р., орендній платі з юридичних осіб, штрафних санкціях за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання та пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 р. заявником до матеріалів справи надано заяву про уточнення розміру кредиторських вимог (до заяви № 1049/10 від 23.01.2017 р.), відповідно до якої розмір заявлених вимог фактично складає - 12 332 210,39 грн., з яких: основний платіж - 10 560 952,21 грн., штрафні санкції - 895 256,04 грн., пеня - 876 002,14 грн.

Наразі, заборгованість підтверджується представленими податковою декларацією з плати за землю за 2016 р. та податковими повідомленнями-рішеннями від 24.01.2017 р., № , від 24.01.2017 р. № 6, від 14.01.2016 р. № , від 23.09.2016 р. № , від 14.09.2016 р. № .

За заявою від 23.01.2017 р. місцевим господарським судом визнано вимоги Офісу великих платників податків до боржника на суму - 12 332 210,39 грн., з яких - 10 560 952,21 грн. з третьою чергою задоволення та 1 771 258,16 грн. - з шостою чергою задоволення.

Також Офісом великих платників податків ДФС до господарського суду Запорізької області подано другу заяву № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 р. про визнання кредиторських вимог на суму - 5 206 115,47 грн., яка складається з наступних зобов'язань: орендної плата за землю по строку сплати - 02.03.2017 р., 30.03.2017 р., 30.04.2017 р. та 30.05.2017 р. на суму - 4 533 010,40 грн. (основний платіж), та пені на суму - 654 089,90грн., податкового зобов'язання за спеціальне водовикористання на суму - 4 353,52 грн. та пені - 19,24 грн., податкового зобов'язання від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти на суму - 1 277,02грн., податкового зобов'язання по надходженню від скидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення на суму - 223,79 грн., податкового зобов'язання по рентній платі за користування радіочастотним ресурсом України на суму - 790,16 гри. за жовтень 2016 р. - травень 2017 р., податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно на суму - 12 351,44 грн. основного платежу за 2016 та 2017 роки.

З наданих до матеріалів справи податкових декларацій, розрахунків, карток особового рахунку, розшифровки структури боргу вбачається, що податкове зобов'язання по орендній платі за землю визначено зі строком сплати - 02.03.2017 р, 30.03.2017 р., 30.04.2017 р. та 30.05.2017 р. на суму - 5 187 100,3грн. з урахуванням пені, рентної плати в розмірі - 3 029,31грн. по податковій декларації від 11.05.2017р., боргу по екологічному податку на суму - 670,57 грн. за декларацією від 04.05.2017 р., боргу по рентній платі на суму - 525,4 грн. по деклараціях від 20.01.2017 р., 18.02.2017 р., 15.03.2017 р., 05.04.2017 р., 19.05.2017 р., 16.06.2017 р., боргу по податку на нерухоме майно на суму - 4 701,33 грн. по деклараціях від 18.02.2017 р. та 09.03.2017 р., тобто за період після визнання боржника банкрутом.

Статтею 38 Закону про банкрутство передбачені наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

З огляду на приписи ст. 38 Закону про банкрутство вимоги у вказаній частині судом першої інстанції відхилені.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив, що доводи заявника про те, що зазначені вимоги можна віднести до витрат, пов'язаних з роботою ліквідаційної комісії, враховуючи, що боржник не відмовляється від користування об'єктами, за які передбачено сплату податків, є хибними, оскільки порядок нарахування, сплата та стягнення заявлених вимог передбачено саме Податковим кодексом України, до витрат в процедурі ліквідації вони відношення не мають.

Правомірно заявленими суд першої інстанції визнав вимоги Офісу великих платників податків ДФС, що складаються: з рентної плати за 4 квартал 2016 року на суму - 1 324,21 грн., за декларацією з екологічного податку за 4 квартал 2016р. на суму - 606,45 грн., з екологічного податку за 4 квартал 2016 року на суму - 223,79 грн., з рентної плати за жовтень 2016 р. на суму - 127 38 грн. та за листопад 2016р. на суму - 127,38 грн., з податку на нерухоме майно за 2016 р. на суму - 7 650,11 грн., всього на загальну суму 10 059,32 грн., які виникли до визнання боржника банкрутом, проте заява з даними вимогами подана до суду після закінчення строку, визначеного законом для їх подання, господарський суд Запорізької області дійшов висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Отже, згідно з мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали суд першої інстанції визнав вимоги Офісу великих платників податків ДФС до боржника на загальну суму - 12 342.269,71грн., з яких - 10 560 952,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення. Водночас, в резолютивній частині даної ухвали зазначено: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення».

Тобто, визнаючи грошові вимоги Офісу великих платників податків ДФС в загальному розмірі 12 342 269,71грн., суд першої інстанції включив до третьої черги задоволення вимоги, які складаються з суми основного боргу за заявою № 1049/10 від 23.01.2017 р. - 10 560 952,21 грн. та 10 059,32 грн. за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 р., а віднесені до шостої черги задоволення 1 771 258,18 грн. є вимогами щодо штрафних санкцій в розмірі 895 256,04 грн. та пені в сумі 876 00,14 грн. відповідно до заяви № 1049/10 від 23.01.2017 р.

Як зазначено вище, в подальшому ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 р. виправлено арифметичну помилку, допущену в оскаржуваній ухвалі: в резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 р. речення наступного змісту: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення" викласти в наступній редакції: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 592,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення».

Таким чином, фактично ухвалою місцевого господарського суду від 24.07.2017 р. про виправлення арифметичної помилки сума в розмірі 10 059,32 грн., яка визнані господарським судом Запорізької області за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 р. з третьої черги задоволення вимог віднесено до шостої черги, що відповідає мотивувальній частині оскаржуваної ухвали від 19.07.2017 р.

Наразі, Офіс великих платників податків ДФС не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у визнанні решти вимог за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 р. та включення суми у розмірі 5 196 056,15 грн. (5 206 115,47 грн. - 10 059,32 грн. = 5 196 056,15 грн.), в обґрунтування чого посилається на те, що витрати у вказаній сумі є такими, що безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Судова колегія вважає такі доводи Офісу великих платників податків ДФС безпідставними, оскільки даним кредитором заявлені грошові вимоги по орендній платі за землю зі строком сплати - 02.03.2017 р., 30.03.2017 р., 30.04.2017 р., 30.05.2017 р. на суму - 5 187 100,3 грн. з урахуванням пені, рентної плати в розмірі - 3 029,31 грн. по податковій декларації від 11.05.2017 р., боргу по екологічному податку на суму - 670,57 грн. за декларацією від 04.05.2017 р., боргу по рентній платі на суму - 525,4 грн. по деклараціях від 20.01.2017 р., 18.02.2017 р., 15.03.2017 р., 05.04.2017 р., 19.05.2017 р., 16.06.2017 р., боргу по податку на нерухоме майно на суму - 4 701,33 грн. по деклараціях від 18.02.2017 р., від 09.03.2017 р., тобто за період після визнання боржника банкрутом.

Приписами ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство чітко встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

При цьому, вимоги Офісу великих платників податків ДФС на суму 5 196 056,15 грн. є вимогами зі сплати обов'язкових платежів, які ПрАТ «Завод напівпровідників» не повинен сплачувати в силу імперативних приписів Закону про банкрутство, оскільки такі вимоги заявлені після визнання даного товариства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Отже, посилання заявника апеляційної скарги на те, що вимоги в сумі 5 196 056,15 грн. є такими, що безпосередньо пов'язані зі здійсненням ліквідаційної процедури судовою колегією відхиляються.

Проте, судова колегія звертає увагу на наступне.

При винесенні ухвали від 24.07.2017 р. у даній справі про виправлення арифметичної помилки, яка є невід'ємною частиною оскаржуваної ухвали від 19.07.2017 р., судом першої інстанції допущено технічну описку, а саме: замість віднесення суми у розмірі 10 560 952,21 грн. до третьої черги задоволення, вказано суму 10 560 592,21 грн., тому ухвала від 24.07.2017 р. підлягає зміні в цій частині.

Отже, з огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає частковому скасуванню у вказаних частинах з прийняттям відповідних нових рішень.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 104, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_13 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 скасувати в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_13 до Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» у розмірі 8 521,29 грн. з шостою чергою задоволення в ліквідаційній процедурі, як такі, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання.

У задоволенні заяви б/н від 03.03.2017 р. про визнання кредиторських вимог ОСОБА_13 відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_13 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5) на користь Державного бюджету України судовий збір за заявою б/н від 03.03.2017 р. в сумі 3 200 грн. 00 коп. та за апеляційною скаргою в сумі 3 520 грн. 00 коп.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Солар» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 задовольнити частково.

Пункт 5 абзацу 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 змінити та викласти у наступній редакції:

«ТОВ «Актив Солар» в розмірі 2 217 737 150,46 грн., з яких - 461 153 772,7 грн. з четвертою чергою задоволення та 1 756 583 377,76 грн. з шостою чергою задоволення».

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 скасувати в частині включення кредиторських вимог АТ «Укрексімбанк» до Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» у розмірі 2 143 491 065,19 грн. до четвертої черги задоволення.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким вимоги АТ «Укрексімбанк» до Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» у розмірі 2 143 491 065,19 грн. визнати з погашенням у позачерговому порядку.

3. Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 про виправлення арифметичної помилки змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини ухвали господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 р. у справі № 908/6036/14 про виправлення арифметичної помилки таким чином:

В резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 р. речення наступного змісту: « 11/Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення» викласти у наступній редакції: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 952,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення».

4. Замінити кредитора у справі - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі (69001, бул. Шевченка, 23, м. Запоріжжя) на правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69600, вул. Сєдова, 12, м. Запоріжжя, ).

Зобов'язати ліквідатора внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів відповідно до постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 р. у справі № 908/6036/14.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді: О.І. Склярук

Е.В. Сгара