ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Справа № 922/1081/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовк І.В. (головуючий, доповідач),

Могил С.К.,

Палій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес-Ресурс-5" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі № 922/1081/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес-Ресурс-5", товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес-Ресурс-4" до товариства з обмеженою відповідальністю агропромислової асоціації "Агросвіт", треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Агросвіт", товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода", товариство з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма", товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивачі звернулися до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 102 000 000 грн. за договорами поруки від 31.05.2015 року № 8П-БР4, № 5П-БР5, № 1/2П-БР5, № 6П-БР5, № 6/1П-БР5.

Окремою ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2017 року (суддя Суслова В.В.) ухвалено звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області з клопотанням про порушення питання притягнення адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 775), до дисциплінарної відповідальності з підстав порушення останнім Правил адвокатської етики та неналежного виконання своїх професійних обов'язків. Копію вказаної ухвали постановлено направити до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області для вжиття відповідних заходів реагування. Про вжиті заходи зобов'язано повідомити господарський суд Харківської області протягом одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року (судді: Фоміна В.О., Крестьянінов О.О., Пуль О.А.) зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано.

У касаційній скарзі позивач ТОВ "КУА "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах і за рахунок пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес ресурс - 5" вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати, а окрему ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Відзиви на касаційну скаргу від інших сторін та третіх осіб до суду не надходили.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_4 та відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 13.04.2017 року під час розгляду даної справи судом першої інстанції в судовому засіданні був присутній адвокат ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 775), який не був допущений судом до участі у справі в якості представника відповідача та після цього всіляко намагався зірвати проведення судового засідання, зазначаючи при цьому, що він не допустить розгляду даної справи по суті, наполягаючи на своїй участі у справі. Адвокат неодноразово порушив порядок у судовому засіданні, припускаючи сперечання із судом, перебиваючи суддю, зазначав про незаконність дій судді без жодної мотивації чи посилань на норми матеріального та процесуального права. Не зважаючи на неодноразові попередження суду, адвокат ОСОБА_4 продовжував грубо порушувати встановлений в судовому засіданні порядок, що, на думку суду, свідчить про спрямованість його дій на затягування судового процесу.

Висновок суду першої інстанції про необхідність звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області з клопотанням про порушення питання притягнення адвоката ОСОБА_4, до дисциплінарної відповідальності мотивовано порушенням зазначеним адвокатом Правил адвокатської етики та неналежним виконанням своїх професійних обов'язків.

В свою чергу висновок апеляційного господарського суду про скасування окремої ухвали обгрунтовано застосуванням судом першої інстанції неправильного виду відповідальності до згаданої особи та обранням помилкової процесуальної форми відповідного реагування.

Відповідно до вимог ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Отже, окрема ухвала має ґрунтуватися на нормах чинного законодавства, прийматись у передбачених законом випадках, за встановлено процедурою, відповідати вимогам щодо змісту.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам роз'яснено, що окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК (пп. 5.1 п. 5)

Підпунктами 5.2, 5.3 п. 5 цієї постанови також роз'яснено, що окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

В окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

У пп. 5.13 п. 5 зазначеної постанови пленуму вказано, що у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язкові добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 ГПК, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.

У разі зловживань процесуальними правами з боку учасників судового процесу, представлених адвокатами, окремі ухвали можуть надсилатися також до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури для вирішення питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності в порядку статей 33 - 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 3 статті 22 ГПК України зобов'язано сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Частиною 4 статті 74 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил. За неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення порушення, у зв'язку з чим у судовому засіданні із розгляду господарської справи оголошується перерва.

Згідно із ст. 50 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у кожному суді діє служба судових розпорядників. Судові розпорядники забезпечують додержання особами, які перебувають у суді, встановлених правил, виконання ними розпоряджень головуючого в судовому засіданні.

Наказом Державної судової адміністрації України від 14.07.2011 року № 112 затверджено Положення про службу судових розпорядників та організацію її діяльності, яким передбачено забезпечення судовими розпорядниками додержання особами, які перебувають у суді, встановлених правил; забезпечувати виконання учасниками судового процесу та особами, які присутні в залі судового засідання, розпоряджень судді або головуючого судді, а в разі необхідності - взаємодію зі спеціальними підрозділами органів Міністерства внутрішніх справ України, іншими правоохоронними органами; складання судовими розпорядниками протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення тощо.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в судовому засіданні 13.04.2017 року суд першої інстанції, не допустивши адвоката ОСОБА_4 до участі у справі в якості представника сторони, тим самим змінив його статус на присутню особу в судовому засіданні, який також зобов'язаний дотримуватись встановленого судом порядку в судовому засіданні.

Водночас, під час судового засідання 13.04.2017 року, судовим розпорядником жодних дій щодо встановлення належного порядку в судовому засіданні не вчинено, головуючим суддею відповідних доручень судовим розпорядникам надано не було, а також судом першої інстанції не застосовано заходів, передбачених ч. 4 ст. 74 ГПК України або п. 5 ст. 83 ГПК України, за наслідками визначення поведінки адвоката ОСОБА_4 як такої, що порушує встановлений в судовому засіданні порядок, і встановлення в діях адвоката прояву неповаги до суду.

За таких обставин, обгрунтованим є висновок апеляційного господарського суду про те, що у разі вчинення головуючим суддею дій, передбачених ч. 4 ст. 74 або п. 5 ст. 83 ГПК України, а також здійснення розпорядником своїх повноважень, передбачених Положенням про службу судових розпорядників та організацію її діяльності, результати саме таких дій були б підставою для звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області з відповідними доказами реагування.

Таким чином, викладене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції ст. 90 ГПК України щодо винесення окремої ухвали, про що правильно зазначено апеляційним господарським судом.

Отже, з урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про скасування окремої ухвали суду першої інстанції у зв'язку з її безпідставністю та необгрунтованістю.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

З огляду на положення ч. 2 ст. 1117 ГПК України, за якою касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскарженої постанови апеляційного господарського суду.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду є законною і обгрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес-Ресурс-5" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді С.Могил

В.Палій