КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. справа№ 910/12047/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників: позивача - Педич Д.П.

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 р.

у справі № 910/12047/17 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія"

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про стягнення 30 285,72 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Комунальне підприємство Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" (далі - позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості за користування сервітутом у сумі 21 600,00 грн за період з 01.12.2016 р. по 31.05.2017 р., 1 622,16 грн пені, 1 037,01 грн інфляційних втрат та 187,00 грн 3% річних; про стягнення з відповідача за період з 01.12.2015 р. по 19.03.2017 р. 2 663,40 грн інфляційних втрат та 589,02 грн 3% річних; про стягнення з відповідача за період з 01.04.2016 р. по 19.03.2017 р. 2.170,22 грн інфляційних втрат та 416,91 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 р. було повернуто без розгляду позовну заяву Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 р., Комунальне підприємство Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та передати справу до місцевого суду для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що подана позовна заява відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки до відповідача пред`явлено однорідні вимоги, які виникли з одного і того ж договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/12047/17, розгляд справи призначено на 21.09.2017 р.

У засідання суду, призначене на 21.09.2017 р., представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи. Поважних причин відсутності відповідач не надав суду.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Таким чином, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представників, які не з'явились, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами. До того ж, подальше відкладення розгляду скарги може призвести до порушення процесуальних строків розгляду такої скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду позовну заяву Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія", посилався, зокрема, на п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України та зазначив, що позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 30 285,72 грн за договором про встановлення сервітуту № 0-01ZD00765/S/ від 01.09.2013 р., а також за рішеннями господарського суду міста Києва від 18.03.2016 р. у справі № 910/338/16 та від 30.06.2016 р. у справі № 910/8935/16, які є різними підставами позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 63 ГПК України, визначений перелік підстав, при наявності яких суддя повертає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог, або в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як передбачено п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З позовної заяви Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" вбачається, що позивач просить суд стягнути заборгованість, інфляційні втрати, 3% річних та пеню за одним і тим самим договором № 0-01ZD00765/S про встановлення сервітуту від 01.09.2013 р.

Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія", з якими він звернувся до місцевого суду є однорідними, оскільки виникли із одного і того ж зобов'язання, однієї підстави та позивач просить стягнути заборгованість тільки за окремі періоди.

Додатково слід наголосити на тому, що місцевий господарський суд необґрунтовано вказав на те, що сумісний розгляд вимог позивача перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки навпаки таке об`єднання надасть можливість досягнути процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія", а також унеможливить винесення різних рішень з однакових обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було встановлено, що подана позовна заява не відповідає приписам п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, а отже оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 5 статті 106 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського м. Києва від 27.07.2017 р. у справі № 910/12047/17 - скасуванню з переданням вказаної справи на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Стосовно витрат скаржника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Як вже зазначалось вище, у справі № 910/12047/17 судом апеляційної інстанції було переглянуто та скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, тому розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Керуючись ст. ст. 63, 99, 101, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.07.2017 р. у справі № 910/12047/17 скасувати та передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

3. Матеріали справи № 910/12047/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов