ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.09.2017р. Справа №905/1533/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Укренергоремонт», м.Кривий Ріг

до відповідача: Командитного товариства «Донтехгума і компанія», м.Маріуполь

про стягнення 23853,34 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Укренергоремонт», м.Кривий Ріг звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Командитного товариства «Донтехгума і компанія», м.Маріуполь про стягнення суми основного боргу за непоставлений товар у розмірі 13370,40 грн, суми 3% річних від простроченої суми боргу, що складає 1003,33 грн, а також суми інфляційних втрат за весь час прострочення 9479,61 грн.

У заяві б/н від 21.07.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за поставлений товар у розмірі 3432 грн, 3% річних від простроченої суми боргу, що складає 1003,33 грн, суму інфляційних втрат за весь час прострочення 9479,61 грн.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши представлені позивачем в обґрунтування своїх вимог документи, господарський суд встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За змістом п.2.3, п.3.9.3 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України. У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу України.

У п.4.9 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Наразі, поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Ухвалами господарського суду від 10.07.2017р., 10.08.2017р. суд зобов'язав позивача, в тому числі, надати: оригінал платіжного доручення №4479 від 03.07.2017р. - для долучення до матеріалів справи; оригінали доданих до позовної заяви матеріалів (для огляду), а також належним чином засвідчити відповідно до вимог наказу №55 від 07.04.2003р. Держспоживстандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» всі додані до позову документи; представити документи на підтвердження відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій, пов'язаних з купівлею (продажем) товару на суму 3432 грн; письмові пояснення з урахуванням відзиву відповідача; належним чином засвідчену довіреність на ОСОБА_1

Крім того, у відповідності до вказаних судових рішень присутність, зокрема, представника позивача у судових засіданнях 10.08.2017р., 05.09.2017р. була визначена обовязковою.

Надсилання процесуальних документів по справі здійснювалось на адресу позивача, що зазначена у позовній заяві, яка відповідає адресі, наявній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 50004, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, Центрально-міський район, вул.10-річчя жовтня, буд.37в.

За змістом п.32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Ухвала від 10.07.2017р. була отримана позивачем, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №325. Тобто, Приватне акціонерне товариство «Укренергоремонт» було обізнано про розгляд справи №905/1533/17.

Ухвала суду від 10.08.2017р. або докази її вручення позивачу до господарського суду не повернулись. Водночас, відповідно до інформації, яка наявна у розділі «Відстеження пересилання поштових відправлень» офіційного веб-порталу Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», поштове відправлення за номером №625 було здано до пересилання 17.08.2017р., вручено 29.08.2017р. о 09:53, не вручене під час доставки 29.08.2017р. о 16:20 год.

У п.3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи.

Крім того, господарський суд зауважує, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд наголошує, що позивач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 10.08.2017р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, позивач вимоги ухвал суду щодо надання витребуваних судом доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, та присутності у судовому засіданні власного представника не виконав. При цьому, позивачем також не зазначено причин невиконання вимог суду в частині надання витребуваних судом документів, не представлено відомостей відносно виникнення труднощів в наданні певного доказу, не заявлено відповідного клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, судом не встановлено поважних причин невиконання вимог суду, викладених в ухвалах від 10.07.2017р. та 10.08.2017р.

За висновками суду, подальший розгляд справи неможливий, внаслідок того, що невиконання позивачем вимог суду, перелічених у відповідних процесуальних документах, перешкоджає всебічному та повному розгляду справи та унеможливлює вирішення спору по суті з огляду на те, що наявні у справі документи є недостатніми для прийняття обєктивного, мотивованого судового рішення упродовж розумного строку.

За приписами п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, за змістом ст.54, ч.3 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. Водночас, за змістом ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно зі ст.28 вказаного кодексу України права юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

За змістом ч.2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Аналізуючи зміст норм ст.ст.32, 36 Господарського процесуального кодексу України, долучена позивачем до позовної заяви копія довіреності є письмовим доказом. У випадку сумнівів щодо вірогідності поданої позивачем довіреності або стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, суд при підготовці справи до розгляду може витребувати необхідні документи на підтвердження таких повноважень, в тому числі оригінал довіреності для огляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву б/н від 04.07.2017р. підписано представником за довіреністю ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якої надано не засвідчену довіреність.

Якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду. Якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності. У разі коли до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано оригіналу або належно завіреної копії довіреності, але в цій заяві вміщено посилання на номер і дату довіреності, то господарський суд, приймаючи заяву до розгляду, витребує у позивача таку довіреність, а в разі її неподання виносить ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК (п.3.5 постанови №18 від 26.12.2011р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Ухвалами господарського суду від 10.07.2017р., 10.08.2017р. зобовязано позивача належним чином засвідчити відповідно до вимог наказу №55 від 07.04.2003р. Держспоживстандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» всі додані до позову документи, а також надати, в тому числі, належним чином засвідчену довіреність на ОСОБА_1

Позивач вимоги ухвал суду від 10.07.2017р., 10.08.2017р. у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, для засвідчення доданих до позовної заяви документів (в тому числі довіреності) не з?явився.

Приписами п.1 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно п.4.8 постанови №18 від 26.12.2011р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням позивачем без поважних причин вимог суду щодо надання витребуваних судом матеріалів, з огляду на те, що представником позивача не надано документів в підтвердження повноважень права підпису позовної заяви, позов Приватного акціонерного товариства «Укренергоремонт» підлягає залишенню без розгляду на підставі п.п.1, 5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом враховано, що строк розгляду справи закінчувався 07.09.2017р., внаслідок чого відкладення судового засідання на іншу дату було неможливим.

Подані сторонами заяви та клопотання не розглядаються судом, з огляду на висновки суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Приймаючи до уваги підстави залишення позову без розгляду, у відповідності до ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не підлягає поверненню та відноситься судом на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст.4-3, 43, 49, п.п.1, 5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Укренергоремонт», м.Кривий Ріг до Командитного товариства «Донтехгума і компанія», м.Маріуполь про стягнення суми основного боргу за непоставлений товар у розмірі 13370,40 грн, суми 3% річних від простроченої суми боргу, що складає 1003,33 грн, а також суми інфляційних втрат за весь час прострочення 9479,61 грн.

Суддя Ю.О.Паляниця