ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017р. Справа № 917/1283/17

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36020

про внесення змін до договору

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін:

від позивача: Стасовська Н.І. (довіреність № 29-14/1 від 03.01.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 07.09.2017р. до 13 год. 00 хв. 28.09.2017р.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - позивач/ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач/ ФОП ОСОБА_1) про внесення змін у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2547 від 26.02.2007р. викладених в редакції додаткової угоди № 5 з додатком "Розрахунок обсягу теплової енергії", запропонованій позивачем до укладання супровідним листом за вих. № 30.1-13/1246 від 30.05.2017р. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач без достатніх правових підстав відмовився внести зміни до договору.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.08.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 07.09.2017р.

В судовому засіданні 07.09.2017р. суд оголосив перерву до 28.09.2017р.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 28.09.2017р. представник позивача наполягав на задоволенні позову, відповідач позов визнав.

В судовому засіданні 28.09.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2007р. між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 2547 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - договір) з метою забезпечення опалення в приміщенні майстерні по ремонту взуття, яка розташована в житловому будинку АДРЕСА_4.

Відповідно до п. 13 договору оплата за опалення стягується на підставі тарифів, встановлених з розрахунку за 1 кв.м. загальної площі, яку займає відповідач (без приладу обліку теплової енергії).

27.09.2016р. комісією, в складі інженера служби контролю ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та майстра КП ПМР «ЖЕО № 2», проведено перевірку системи теплопостачання житлового будинку по АДРЕСА_4. Вказаною перевіркою, окрім іншого, встановлено, що врізки в теплову мережу до змонтованого вузла обліку теплової мережі не виявлено, з чого слідує, що всі споживачі, які проживають та розміщені у вказаному будинку, отримують теплову енергію, яка обліковується встановленим вузлом обліку теплової енергії.

Відповідно до пункту 23 «Правил користування тепловою енергією», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р., розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Враховуючи викладену вище обставину, інженером служби реалізації теплової енергії 13.04.2017р. підготовлено та направлено на відомі адреси відповідача (36000, АДРЕСА_2; АДРЕСА_4; 36029, АДРЕСА_3) пропозицію за вих. № 30.1-13/892 від 10.04.2016 року щодо внесення змін до Договору шляхом укладання додаткової угоди № 5 з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції додаткової угоди № 5.

В подальшому, на підставі інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 31.05.2017р. на адресу відповідача, зазначену в реєстрі (АДРЕСА_1) направлено пропозицію за вих. № 30.1-13/1246 від 30.05.2017 року щодо внесення змін до Договору шляхом укладання додаткової угоди № 5 з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції додаткової угоди № 5.

Вказаною додатковою угодою № 5 до договору змінено розділ договору "Облік теплової енергії", зокрема, встановлено, що облік споживання теплової енергії на опалення житлового будинку по АДРЕСА_4, де знаходиться нежитлове приміщення споживача, проводиться по загальнобудинковому вузлу обліку теплової енергії. Також додатковою угодою № 5 змінено умови розділу договору "Розрахунки за користування Т/Е".

Відповідач ухилився від внесення змін до договору шляхом підписання Додаткової угоди № 5 з Додатком «Розрахунок обсягу теплової енергії» в редакції додаткової угоди № 5.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними і такими, що суперечать чинному законодавству, а тому просить суд внести зміни у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2547 від 26.02.2007р. викладених в редакції додаткової угоди № 5 з додатком "Розрахунок обсягу теплової енергії", запропонованій позивачем до укладання супровідним листом за вих. № 30.1-13/1246 від 30.05.2017р.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 3 ст. 181 ГК України передбачено обов'язок сторони, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформити договір та повернути один примірник договору другій стороні або надіслати відповідь на лист у двадцятиденний строк після одержання договору.

Статтею 179 ГК України передбачено обов'язок сторін щодо укладання господарського договору, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання.

Пряма вказівка щодо обов'язку відповідача своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів передбачена ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов'язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі ст. 19 вказаного Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідач підтвердив, що він фактично споживає теплову енергію у вигляді гарячої води з метою опалення приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_4, проте від внесення змін у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води шляхом укладення додаткової угоди до договору на умовах запропонованих теплопостачальною організацією ухиляється.

Відповідно до ст. 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. До виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається, (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу, (ч. 4 ст. 275 ГК України).

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно з п. 4 Правил № 1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зміна правовідношення.

Згідно з ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням господарський договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При винесенні рішення судом враховане те, що відповідач в судовому засіданні позов визнав. Проте, оскільки письмова заява про визнання позову, як це передбачено ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не подавалася, суд не приймав відмову позивача від позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 2547 від 26.02.2007р., який укладено між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - позивач/ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, викладені в редакції додаткової угоди № 5 з додатком "Розрахунок обсягу теплової енергії", запропонованій позивачем до укладання супровідним листом за вих. № 30.1-13/1246 від 30.05.2017р.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36020, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008; ) 1600 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.10.2017р.

Суддя О.С. Семчук