УХВАЛА

28 вересня 2017 року Справа №913/153/15

Провадження №14/913/153/15

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №30224 від 04.09.2017 про заміну стягувача на правонаступника у справі №913/153/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ

до Приватного підприємства фірма «Марічка», м. Красний Луч Луганської області

про стягнення 552402 грн. 79 коп.

Суддя Лісовицький Є.А.

секретар судового засідання Андрющенко С.Т.

У засіданні брали участь:

від заявника: ОСОБА_2, довіреність №632 від 02.06.2017;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з заявою №30224 від 04.09.2017, в якій просить суд замінити стягувача у справі №913/153/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Дана заява обґрунтована тим, що у відділі примусового виконання рішень Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться на виконанні наказ Господарського суду Луганської області №913/153/15 від 07.07.2015 про стягнення з Приватного підприємства фірма «Марічка» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості за кредитом в загальній сумі 510397 грн. 87 коп. та судового збору в сумі 10207 грн. 96 коп.

Як зазначає заявник, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/01-09-2/06/13 від 21.03.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 банк Аваль» та Приватним підприємством фірмою «Марічка», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».

Крім того, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/01-09-2/06/13 від 21.03.2014 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Враховуючи викладене, заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Господарського суду Луганської області №913/153/15 від 18.09.2017, заяву прийнято та призначено до розгляду на 28.09.2017 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 28.09.2017 прибув представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», який надав письмові пояснення №31014 від 25.09.2017. В своїх поясненнях заявник зазначив, що до заяви були надані належним чином завірені копії договорів факторингу (портфельного відступлення прав вимоги), які були укладені 23.08.2016. На зберіганні у нього є лише оригінал договору факторингу, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Даний договір є в одному екземплярі і, згідно внутрішньої інструкції Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», для огляду не надається.

Крім того, заявник зазначив, що надати оригінал або нотаріально засвідчену копію договору факторингу, укладеного 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», не має можливості.

На думку заявника, укладання договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) 23.08.2016 є достатнім доказом правонаступництва.

Суд пояснення заявника розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Інші учасники судового процесу у судове засідання 28.09.2017 не зявились.

Проте, Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» на електрону адресу суду надіслало письмові пояснення №1756 від 28.09.2017, в яких зазначило, що на виконання ухвали суду від 18.09.2017 надати витребувані судом оригінали документів не може у звязку з не встановленням їх місця знаходження. Крім того, у Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» відсутня фінансова та кадрова можливість для відрядження повноважного представника для участі в судовому засіданні, тому просить суд розглянути заяву без участі представника банку.

Щодо суті заявлених вимог Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» зазначило, що відповідно до договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, на який посилається заявник, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №010/01-09-2/06/13 від 21.03.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Приватним підприємством фірма «Марічка».

Тобто, правонаступником стягувача Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» є Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», у звязку з чим заміна стягувача у виконавчому провадженні в даному випадку може здійснюватися на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

На думку Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» має право ініціювати заміну сторони виконавчого провадження виключно після заміни стягувача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони правонаступником є передчасною та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» просить суд у задоволенні заяви відмовити.

Суд пояснення Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/153/15 від 22.06.2015 позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до Приватного підприємства фірми «Марічка» про стягнення 552402 грн. 79 коп. задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства фірма «Марічка» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» 399981 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом; 70418 грн. 69 коп. - заборгованість за відсотками; 39998 грн. 17 коп. штраф; 0 грн. 01 коп. пеня, 10207 грн. 96 коп.- судовий збір.

На виконання рішення №913/153/15 від 22.06.2015 Господарським судом Луганської області видано наказ №913/153/15 від 07.07.2015.

10.08.2015 на підставі наказу Господарського суду Луганської області №913/153/15 від 07.07.2015 відділом державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції (зараз - Хрустальнинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48409033.

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з заявою, в якій просить суд замінити стягувача у справі №913/153/15 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, приватному виконавцю.

В абзаці 3 п. 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництвом є перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Заміна кредитора у зобов'язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на виставі правочину протягом усього часу існування зобов'язання.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобовязанні, зокрема, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину, а заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» обґрунтовуючи свою заяву стверджує, що 23.08.2016 укладено два договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), а саме:

- договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/01-09-2/06/13 від 21.03.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Приватним підприємством фірмою «Марічка», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».

- договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/01-09-2/06/13 від 21.03.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Приватним підприємством фірмою «Марічка», перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 Цивільного кодексу України).

В якості доказів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надало суду копії вищевказаних договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016.

Суд ухвалою №913/153/15 від 18.09.2017 зобовязав сторін у справі, а також Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надати для огляду в судовому засіданні оригінали договорів факторингу, на які посилається заявник, з метою встановлення факту укладання даних договорів.

Оскільки сторони не виконали вимоги, викладені в ухвалі №913/153/15 від 18.09.2017, господарський суд позбавлений можливості встановити факт укладання договорів факторингу.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасника судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Оскільки суду не надано в повному обсязі доказів, на які посилається заявник, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про заміну стягувача на правонаступника відмовити.

Суд звертає увагу заявника на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» має право повторно звернутися з заявою про заміну стягувача на правонаступника до господарського суду після усунення обставин, що зумовили відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 25, 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №30224 від 04.09.2017 про заміну стягувача - Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №913/153/15 відмовити.

Суддя Є.А. Лісовицький