РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 Справа №910/13872/17
За позовом Чернігівського об»єдання управління Пенсійного фонду України

До Публічного акціонерного товариства «Приват Банк»

про стягнення 1021,67 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача не з»явилися

Від відповідача Слостін А.Г. - по дов. №6255-К-О від 15.05.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Чернігівського управління Пенсійного фонду України до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" про стягнення 1021,67 грн. помилково зарахованих коштів.

Чернігівське управління Пенсійного фонду України зазначає, що у нього на обліку перебувала пенсіонерка ОСОБА_2 на рахунок якої в Публічному акціонерному товариству "Приватбанк" 08.07.2016р. перерахована пенсія в сумі 1 103, 51 грн. Оскільки пенсіонерка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів. На дану заяву відповідачем було повернуто грошові кошти в сумі 81,84 грн. Решта коштів не була повернута у зв»язку з відсутністю коштів на раузнку пенсіонерки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 порушено провадження по справі № 910/13872/17 за вказаною позовною заявою та призначено її розгляду у судовому засіданні на 20.09.2017.

08.09.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується посилаючись на те, що:

- відповідач не є власником коштів, перерахованих позивачем. Банк зобов'язаний зарахувати відповідні суми на особові карткові рахунки одержувачів і за невиконання цього обов'язку банк несе відповідальність, передбачену Порядком і договором, тобто саме одержувачі є власниками коштів, перерахованих позивачем і банк не має права ними розпоряджатись без згоди і розпоряджень власників;

- відповідно до виписки гр. ОСОБА_2 станом на 12.08.2016р. залишок склав 81,84 грн., який і повернуто позивачу, тобто саме відсутність необхідної суми грошових коштів на поточному рахунку померлого пенсіонера на час повідомлення УПФУ позбавляє відповідача можливості повернути ці кошти позивачу.

18.09.2017 загальним відділом діловодства суду зареєстроване клопотання позивача про долучення документів на виконання вимог ухвали суду та про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 4 липня 1998 року N 734», виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків. Установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті ради або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Із врахуванням вказаної норми між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі директора Чернігівського регіонального управління ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (надалі відповідач) та Чернівгівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України (надалі позивач) укладено Договір №33 від 01 квітня 2016 року про зарахування і виплату пенсій (грошової допомоги), що фінансуються з Пенсійного фонду України.

На підставі положень Порядку, та відповідно до умов Договору сума пенсій, належних ОСОБА_2, перераховувалась на її поточний рахунок, який відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Як вбачається з матеріалів справи, Чернігівське управління Пенсійного фонду України перерахувало на рахунок відповідача кошти в розмірі 1103,51 грн., які були зарахування на поточний рахунок ОСОБА_2, як пенсія, що підтверджується банківською випискою.

Позивач зазначає, що цому стало повідомо про смерть ОСОБА_2.

09.08.2016р. позивач надіслав відповідачеві розпорядження про повернення пенсійних коштів, нарахованих на ім'я ОСОБА_2, за липень 2016 року в розмірі 1103 грн, у зв'язку із смертю пенсіонера, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1

З огляду на вищевикладене, позивач надіслав відповідачу лист від 09.08.2016р. №11703/06 з вимогою повен руни пенсію за липень 201 6року в сумі 1103, 61 грн. померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Як свідчать матеріали справи, відповідач повернув позивачу лише 81,84 грн. з перерахованої суми 1103,61 грн., що не заперечується сторонами, стосовно іншої частини суми пенсії зазначив, що виконав зобов'язання щодо переведення коштів в межах залишку, наявного на рахунку громадянинки ОСОБА_2

Чернігівське управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 1021,67 грн., як помилково зараховану суму пенсії.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, для захисту своїх прав особа може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту права, який передбачено законом, що регулює відносини сторін або договором між сторонами.

Відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 4 липня 1998 року N 734», виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків. Установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті ради або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Із врахуванням вказаної норми між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі директора Чернігівського регіонального управління ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (надалі відповідач) та Чернівгівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України (надалі позивач) укладено Договір №33 від 01 квітня 2016 року про зарахування і виплату пенсій (грошової допомоги), що фінансуються з Пенсійного фонду України.

На підставі положень Порядку, та відповідно до умов Договору сума пенсій, належних ОСОБА_2, перераховувалась на її поточний рахунок, який відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Відповідно до пункту 18 Порядку суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом із нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, підлягають поверненню уповноваженим банком органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня після надходження таких відомостей.

Таким чином, Порядком №1596 передбачений обов'язок уповноваженого банку щодо повернення зарахованих на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками грошових коштів лише у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги.

Аналогічні норми передбачені в &4 статті 8 Договору №33, відповідно до якого, суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають відповідно органам Фонду або Департаменту, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Отже, сторонами у Договорі чітко визначені основні умови для повернення коштів установами банку відповідача: 1) надходження письмового розпорядження від управління ПФУ із повідомленням про смерть пенсіонера; 2) наявність коштів на поточному рахунку померлого пенсіонера.

За наявності вказаних вище умов відповідач повинен повернути позивачу суми пенсій та грошової допомоги, які зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками.

Згідно виписки по рахунку клієнта станом на день оброблення розпорядження позивача на рахунку ОСОБА_2 перебували кошти в сумі 81,84 грн, які і були повернуті ПФУ.

У зв'язку із зазначеним, виконати належним чином розпорядження позивача та повернути пенсію ОСОБА_2 за липень 2016 року в повному обсязі відповідач не мав можливості.

Крім того, власником коштів, виплачених особі, яка отримує пенсію, є безпосередньо одержувач виплат, а не банківська установа, у якій відкрито банківський рахунок одержувача цих виплат.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 27.02.2014 року у справі № 904/6364/13, від 23.12.2014 року у справі № 904/3025/14.

Спірні правовідносини виникли між трьома особами, а саме: між управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові особою, яка є одержувачем страхових виплат - пенсії (ОСОБА_2) та банківською установою, яка знаходиться у договірних відносинах, із обома цими особами, тому мають регулюватися як законодавством у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, так і цивільним законодавством та законодавством про банківську діяльність, яке було чинним на момент перерахування спірної суми коштів.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Положеннями п. п. 1.4, 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року передбачено, що власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з положеннями глав 5, 12 Інструкції стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.39, 1.40 ст. 1, п. 7.1.2 ст. 7 та ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів з рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Положеннями п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Отже, суд вважає, що відповідачем був виконаний, п. 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та перераховано позивачу залишок коштів на рахунку отримувача пенсії у межах одного операційного дня після отримання відомостей про його смерть.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача, однак, за приписами п. 18 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються Пенсійний фонд України та його органи, тобто судовий збір не підлягає відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.2017

Суддя Трофименко Т.Ю.