Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
"26" вересня 2017 р. Справа № 927/685/17
Господарський суд Чернігівської області у складі судді В.В. Шморгуна, розглядаючи справу
За позовом: Ніжинської міської ради,
до відповідача: Закритого акціонерного товариства фірми "Сапсан-Н",
Предмет спору: про розірвання договору оренди земельної ділянки,
ЗА УЧАСТЮ ПРЕДСТАВНИКІВ СТОРІН:
від позивача: ОСОБА_1 - начальник сектора з питань претензійно-позовної роботи, довіреність № 02.1-18/969 від 29.05.2017;
від відповідача: не зявився.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 09.08.2017.
Ухвалою господарського суду від 09.08.2017 відкладено розгляд справи на 12.09.2017 та зобовязано позивача надати докази розрахунку та сплати орендної плати за увесь період взаємовідносин.
У судове засідання 12.09.2017 зявився уповноважений представник позивача ОСОБА_1 - начальник сектора з питань претензійно-позовної роботи.
У судовому засіданні представником позивача надано суду копію листа Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 07.09.2017 №22/9/25-13-07-031 з доданою до нього інформацією про сплату та нарахування орендної плати за землю ЗАТ фірмою Сапсан-Н за період 2002-2017 р.
У наданій Ніжинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області інформації вказано нарахування та сплату платежів по орендній платі за період з травня 2002 по січень 2015. З лютого 2015 року по вересень 2017 року, як зазначено у цій інформації, нарахування та сплата відсутні.
Відомостей про суму заборгованості відповідача за період з лютого 2015 і по теперішній час та обґрунтованого розрахунку орендної плати за цей період позивачем суду не надано.
Також не надано належних обґрунтувань та доказів щодо визначення розміру орендної плати за період з лютого 2011 року по січень 2015 року.
Тобто, позивачем не було надано суду розрахунку розміру орендної плати та її сплати, як вимагалось в ухвалі суду від 09.08.2017.
Ухвалою господарського суду від 12.09.2017 продовжено строк вирішення спору на 14 днів, відкладено розгляд справи на 26.09.2017 та зобовязано, зокрема, позивача надати суду розрахунок орендної плати за увесь період взаємовідносин (з 2002 року і по теперішній час) відповідно до умов спірного договору оренди.
У судове засідання 26.09.2017 зявився уповноважений представник позивача ОСОБА_1 - начальник сектора з питань претензійно-позовної роботи.
До початку судового засідання від позивача електронною поштою надійшов розрахунок орендної плати за користування ЗАТ фірмою «Сапсан-Н» земельною ділянкою за період з 01.04.2002 по 31.08.2017, підписаний першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2.
У судовому засіданні представником позивача надано оригінал надісланого електронною поштою розрахунку орендної плати та копію листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 про індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України).
Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У постанові від 18.09.2013 у справі №6-75цс13 Верховний суд України зазначив, що вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Несплата заборгованості є істотним порушенням умов Договору, що завдає іншій стороні збитків і позбавляє її того, на що вона розраховувала при укладенні Договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 14.10.2014 №3-143гс14.
Основною метою надання в оренду земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця, на що він розраховує при укладені договору оренди землі, є своєчасне отримання орендної плати у встановленому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що підставою розірвання договору оренди землі є завдання шкоди, що виражається у неотриманні орендної плати у встановленому розмірі у встановлені строки, тобто того, на що розраховував орендодавець, а не виключно факт нездійснення платежів без конкретно визначеного розміру, де «орендна плата» буде не належною істотною умовою взаємовідносин, а лише використанням певного терміну у правовідносинах оренди землі.
Отже, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суд повинен встановити не лише систематичність несплати орендної плати, але й те, у якому розмірі вона систематично не сплачувалась, та заборгованість, яка утворилась через її несплату, оскільки без визначення яких суд позбавлений можливості здійснити повний і обєктивний розгляд суттєвих обставин спірних взаємовідносин, зокрема, ступінь нанесеної шкоди та надання їм належної оцінки.
Відповідно до п. 2.5 спірного договору орендна плата визначається у розмірі 244,07 грн на місяць з подальшою щомісячною індексацією за офіційно встановленим індексом інфляції і сплачується орендарем виключно грошовими коштами.
При цьому, належних обґрунтувань і доказів стосовно того, як обраховано розміри орендної плати за 2011-2015 роки у поданих до органів ДФС деклараціях, оскільки такі розміри суттєво відрізняються від розмірів орендної плати за інші періоди, позивачем також не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок розміру орендної плати не відповідає умовам спірного договору, як того вимагалось судом, а саме п. 2.5 цього договору щодо індексації орендної плати, внаслідок чого неможливо встановити як розмір самої орендної плати, так і відповідно розмір заборгованості через її несплату, а відтак здійснити всебічний, повний і обєктивний розгляд у судовому процесі певних обставин справи, що є підставами розірвання договору оренди землі у розумінні ст. 141 Земельного та ст. 651 Цивільного кодексів України.
Таким чином, позивачем знову не виконано вимоги ухвали господарського суду щодо надання обґрунтованого розрахунку орендної плати за увесь період взаємовідносин.
Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Суд лише перевіряє правильність здійснених сторонами розрахунків і жодним чином не зобовязаний замість сторони самостійно здійснювати такі розрахунки.
Через ненадання витребуваного судом розрахунку розгляд справи в черговий раз було відкладено.
Згідно зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.
Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Вищевикладені обставини, а саме неодноразове невиконання позивачем вимог ухвал суду щодо надання обґрунтованого розрахунку орендної плати за увесь період взаємовідносин відповідно до умов спірного договору оренди та чинного законодавства через небажання або невміння здійснення належного розрахунку орендної плати, свідчать про недоліки у діяльності Ніжинської міської ради та порушення норм ст. 4-5, 22 Господарського процесуального кодексу України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 21 Закону України «Про оренду землі» .
Згідно зі ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першо. статті 119 цього Кодексу.
Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова №18) окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови, а саме у разі ненадання витребуваних судом документів) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.
У п. 5.13 Постанови №18 зазначено, що у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язкові добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 ГПК, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.
Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на виявлені недоліки у діяльності Ніжинської міської ради та порушення норм Господарського процесуального кодексу України, Законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про оренду землі», господарський суд вважає за необхідне направити окрему ухвалу міському голові міста Ніжина для відповідного реагування.
Керуючись ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Окрему ухвалу надіслати міському голові міста Ніжина для вжиття відповідних заходів реагування.
2. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Господарський суд Чернігівської області у термін до 26.10.2017.
Суддя В.В. Шморгун