ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Справа № 915/676/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Долгової А.О.

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: Медюк О.В. - дов. №17/1-5488 від 17.07.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Металургійного підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш"

(51925, Дніпропетровська обл., м.Кам'янське, вул.Українська, буд.4),

до відповідача: Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект"

(54018, м.Миколаїв, пр.-т Богоявленський, буд.42А),

про: стягнення заборгованості в розмірі 52139,61 грн., з яких: 48372,00 грн. основний борг, 2294,03 грн. пеня, 1118,85 грн. збитки від інфляції та 354,73 грн. 3 % річних.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог вих.№03-01/905 від 15.09.2017: стягнення заборгованості в розмірі 5084,69 грн., з яких: 3218,40 грн. пеня, 1436,99 грн. збитки від інфляції та 429,30 грн. 3% річних, -

в с т а н о в и в:

Металургійне підприємство "Дніпродзержинський сталеливарний завод" Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" 48372,00 грн. основного боргу по Договору №1978 від 24.03.2017, 2294,03 грн. пені, 1118,85 грн. збитків від інфляції та 354,73 грн. - 3 % річних.

21.08.2017 від позивача до суду надійшла заява вих.№03-01/798 від 16.08.2017, якою позивач фактично зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 24186,00 грн. основного боргу, 3287,97 грн. пені, 1461,22 грн. збитків від інфляції та 439,38 грн. - 3% річних.

18.09.2017 на адресу суду від позивача надійшла заява вих.№03-01/905 від 15.09.2017, якою позивач також зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 3218,40 грн. пені, 1436,99 грн. збитків від інфляції та 429,30 грн. - 3% річних.

Враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач скористався своїм правом та зменшив розмір позовних вимог до прийняття рішення по справі, судом розглядаються позовні вимоги викладені у заяві за вих.№03-01/905 від 15.09.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору №1978 від 24.03.2017 відповідач свої зобов'язання за договором виконав не своєчасно. Після порушення провадження у справі, в процесі розгляду справи, відповідачем здійснено оплату заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням №6034 від 14.07.2017 та платіжним дорученням №7304 від 11.09.2017. У пункті 3.1 Договору сторони встановили, що покупець оплачує товар на підставі виставленого постачальником рахунку протягом 10 банківських днів з моменту відвантаження товару, але не пізніше 30 календарних днів. Так на підставі Наказу-накладної на відвантаження готової продукції №РТУ-192 від 29.03.2017 та рахунку на оплату №186 від 29.03.2017 постачальник передав покупцю дріб сталевий на суму 48372,00 грн. Відповідно до даних вказаної накладної, товар отримано уповноваженою особою покупця ОСОБА_3 (довіреність 12 ААЕ №905243/853 від 27.03.2017). Але, оплата за поставлений товар на рахунок ДП "Стальзавод" була здійснення із порушенням строків, встановлених у п.3.1 Договору, тому з 29.04.2017 має місце прострочення виконання зобов'язання по оплаті товару покупцем. У зв'язку із затримкою оплати товару відповідачеві нараховані 3218,40 грн. пені, 1436,99 грн. збитків від інфляції та 429,30 грн. 3% річних.

28.07.2017 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву вих.№17/1-5816 від 27.07.2017, в яких він у задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючи на наступне. 24.03.2017 між ДП "Стальзавод" (постачальник) та ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект" (покупець) був укладений договір №1978 і Специфікація №1 до даного договору на поставку партії товару. На підставі зазначеного договору, 29.03.2017 позивач поставив відповідачу партію товару на суму 48372,00 грн. Враховуючи домовленість сторін про граничний строк оплати, а саме: не пізніше 30 календарних днів після відвантаження товару покупцю, оплата за товар отриманий покупцем, мала бути здійснена до 28.04.2017 включно. Отже, твердження позивача, що прострочення виконання зобов'язання відповідачем щодо оплати за товар має місце з 13.04.2017 є помилковим і таким, що не відповідає дійсності. Окрім того, в позовній заяві від 04.07.2017 при визначенні кількості днів прострочення виконання зобов'язань відповідачем, позивач зазначає період по 10.07.2017, що виходить за часові межі позову і заздалегідь спростовує правильність наданого до суду розрахунку. 06.06.2017 на адресу ДП "НВКГ "Зоря"-"Машпроект" надійшла претензія ДП "Стальзавод", на яку 27.06.2017 відповідачем була надана відповідь, що оплата за поставку товару на суму 48372,00 грн. планується частинами протягом липня-серпня 2017 року. 14.07.2017 відповідачем була сплачена половина заборгованості в сумі 24186,00 грн. (платіжне доручення №6034 від 14.07.2017). Таким чином, на дату призначення даної справи до розгляду, заборгованість відповідача складала 24186,00 грн., яка поступово погашається відповідачем.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та у запереченнях проти позовної заяви.

Відповідно до ст.77 ГПК України у судовому засіданні ухвалою суду від 01.08.2017 було відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 21.08.2017 розгляд справи продовжено на 15 днів за клопотанням відповідача та оголошено перерву до 26.09.2017.

У судовому засіданні 26.09.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

24.03.2017 між сторонами було укладено Договір №1978 (надалі - Договір), згідно п.1.1 якого постачальник (позивач у справі) зобов'язується поставити, а покупець (відповідач у справі) приймає та оплачує товар, найменування, кількість та вартість якого вказана в специфікаціях, доданих до даного договору і є невід'ємною його частиною (а.с.10-13).

Згідно Специфікації №1 від 24.03.2017 до договору позивач зобов'язався поставити відповідачу товар - дріб сталевий ДСС 0,80 ДСТУ 11964-81 в кількості 2900,00 кг на загальну вартість 48372,00 грн. (в т.ч. 20% ПДВ - 8062,00 грн.) (а.с.14).

Відповідно до п.2.1. Договору ціна товару встановлюється в гривнях з урахуванням базисних умов постачання, узгоджується для кожної окремої партії товару і зазначається в Специфікаціях (Додатках) до даного договору.

У відповідності до п.2.2. Договору після підписання сторонами специфікації, ціни на узгоджений об'єм товару залишаються незмінними.

Згідно п.2.3. Договору ціна товару може змінюватися у зв'язку зі зміною ціноутворюючих чинників за письмовою угодою сторін і вносяться в договір шляхом підписання Додаткової угоди. Про зміну ціни постачальник письмово повідомляє покупця за 20 робочих днів до вступу в силу нових цін.

Відповідно до п.2.4. Договору сума договору на момент підписання договору складає 48372,00 грн. в т.ч. ПДВ 8062,00 грн. В подальшому сума договору може збільшуватись шляхом підписання специфікацій, але не може перевищувати 50000,00 грн.

У відповідності до п.3.1. Договору оплата проводиться на підставі рахунку, протягом 10 банківських днів з моменту відвантаження товару покупцю, але не пізніше 30 календарних днів. Підставою для оплати є рахунок постачальника.

Згідно п.3.2. Договору передбачено, що датою оплати товару є дата перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктами 4.1-4.2. Договору встановлено, що постачання товару здійснюється згідно правил Інкотермс-2010 на умовах ЕХW, склад постачальника - м.Кам'янське, вул.Українська, 4. Постачальник поставляє товар протягом 10-ти робочих днів з моменту повідомлення покупцем про готовність прийняти товар.

У відповідності п.4.3. Договору на поставлену партію товару, разом з товаром, постачальник зобов'язаний передати покупцеві оригінали наступних документів:

- рахунок-фактура - 1 прим.;

- видаткову накладну на товар - 1 прим.;

- товарно-транспортну накладну - 1 прим.

У випадку не надання/надання не в повному обсязі покупцеві вищезгаданих супровідних документів або надання не належно оформлених супровідних документів, товар вважається не поставленим.

Відповідно п.4.4. Договору датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, що підтверджується документами, перелічених в п.4.3.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов Договору, позивачем було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 48372,00 грн., який отримано останнім, що підтверджується наказом-накладною на відвантаження готової продукції на сторону №РТУ-192 від 29.03.2017 (а.с.18) та рахунком на оплату №186 від 29.03.2017 (а.с.17). Зазначена вище накладна підписана уповноваженою особою відповідача (покупця) ОСОБА_3 на підставі довіреності Серія 12 ААЕ №905243/853 від 27.03.2017 (а.с.19). Факт отримання відповідачем товару за договором не заперечується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи. відповідач, всупереч п.3.1 Договору протягом 10 банківських днів з моменту відвантаження товару покупцю, але не пізніше 30 календарних днів, за поставлений позивачем товар вчасно не розрахувався. Так, станом на 29.04.2017 заборгованість відповідача за поставлений товар становила 48372,00 грн.

Під час розгляду справи, позивач у заяві про уточнення позовних вимог вих.№03-01/905 від 15.09.2017 повідомив суд, що після порушення провадження у справі, відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 48372,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6034 від 14.07.2017 на суму 24186,00 грн. (а.с.32) та платіжним дорученням №7304 від 11.09.2017 на суму 24186,00 грн.(а.с.70).

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до п.6.2. Договору сторонами передбачено, що у разі порушення більш ніж на 10 календарних днів, терміну оплати товару, покупець сплачує постачальнику за кожен день затримки пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період нарахування пені, від суми заборгованості.

Згідно п.6.2. Договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 09.05.2017 по 11.09.2017 в загальній сумі 3218,40 грн.

Судом розмір пені нарахованої позивачем уточнено, оскільки, позивачем не були враховані приписи п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", за якими день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань, річних та пені, та здійснено нарахування пені у тому числі у день фактичної оплати відповідачем заборгованості (14.07.2017 та 11.09.2017).

Борг відповідача станом на 09.05.2017 становив 48372,00 грн.:

- період нарахування з 09.05.2017 по 25.05.2017 (17 дн.), ставка НБУ- 13 %, подвійна ставка НБУ - 26 %: 48372,00 х 26 % х 17 дн. / 365 дн. = 585,77 грн.;

- період нарахування з 26.05.2017 по 13.07.2017 (49 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 48372,00 х 25 % х 49 дн. / 365 дн. = 1623,44 грн.

Борг відповідача станом на 15.07.2017 становив 24186,00 грн., період нарахування з 15.07.2017 по 10.09.2017 (58 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 24186,00 х 25 % х 58 дн. /365 дн. = 960,81 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань, який підлягає стягненню з відповідача, становить 3170,02 грн. (585,77 + 1623,44 + 960,81).

В частині стягнення пені у сумі 48,38 грн. слід відмовити.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно вказаної норми позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 1436,99 грн. за період з травня 2017 року по серпень 2017 року.

Перевіривши розрахунки збитків від інфляції, які відповідачем не заперечені, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у загальній сумі 429,30 грн. за період з 29.04.2017 по 11.09.2017.

Судом розмір 3% річних уточнено, виходячи з наступного.

Оскільки, позивачем при нарахуванні річних було включено у період нарахування день фактичної оплати відповідачем, суд здійснив перерахунок 3% річних без врахування днів фактичної оплати:

- за період з 29.04.2017 по 13.07.2017 (76 дн.), виходячи із суми боргу 48372,00 грн.: 48372,00 грн. х 3% х 76 дн. /365 дн. = 302,16 грн.;

- за період з 15.07.2017 по 10.09.2017 (58 дн.), виходячи із суми боргу 24186,00 грн.: 24186,00 грн. х 3% х 58 дн. /365 дн. = 115,30 грн.

Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягають 3% річних у загальній сумі 417,46 грн. (302,16 + 115,30).

В частині стягнення 3% річних у сумі 11,84 грн. слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1600,00 грн. Розмір позовних вимог при поданні позову складав 52139,61 грн. Під час розгляду справи позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог до 5084,69 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 156,00 грн. (1600,00 грн. х 9,75 %).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 у разі зменшення розміру позовних вимог, сплачена сума судового збору (у даному випадку 1444,00 грн. (1600,00 - 156,00) повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення судом уточнених позовних вимог (98,815 % від заявлених вимог), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 154,15 грн. (156,00 грн. х 98,815 %).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", 54018, м.Миколаїв, пр.-т Богоявленський, буд.42А (п/р 9 у АТ "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805, ІПН 11, Свідоцтво 19062600, ) на користь Металургійного підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш", 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам'янське, вул.Українська, буд.4 (р/р 5001 у АТ "ТАСкомбанк" м.Київ, МФО 339500, ) 3170,02 грн. пені, 1436,99 грн. збитків від інфляції, 417,46 грн. - 3% річних та 154,15 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 02 жовтня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва