РІШЕННЯ

27 вересня 2017 року Справа № 913/714/17

Провадження № 9/913/714/17

за позовом Облагрообєднання «Вінницька рада сільгоспвиробників», м. Вінниця

до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1 908 790 грн. 06 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 29.08.2017; ОСОБА_2, довіреність від 29.08.2017,

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 160/02 від 06.09.2017,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1908790,06 грн., за договором банківського рахунку № 862 від 08.11.2010.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін у справі.

13 вересня 2017 року, до початку розгляду справи по суті, від відповідача до канцелярії суду надійшло письмове клопотання № 2410/01 від 12.09.2017 про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Вказане клопотання відповідач, з посиланням на норми ч. 1 ст. 60, ч. 4 ст. 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст. 505 Цивільного кодексу України, обґрунтовує наявністю у матеріалах справи документів, які містять банківську та комерційну таємниці.

Суд зазначає, що публічність судового процесу є однією із суттєвих гарантій забезпечення справедливості судочинства.

Принцип гласності є конституційним принципом та однією з засад судочинства, встановлених у статті 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з статтею 44 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна з сторін обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідачем до клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні не додано жодного доказу на підтвердження порушення банківської та комерційної таємниці під час розгляду даної справи, не наведено підстав, які б виправдовували проведення судового засідання в закритому режимі.

За таких обставин у задоволенні клопотання ПАТ «Українська інноваційна компанія» про розгляд справи у закритому судовому засіданні слід відмовити.

Відповідач, ПАТ «Українська інноваційна компанія», наданим у судовому засіданні письмовим відзивом просить у задоволенні позову відмовити з таких підстав.

Відповідач посилається на те, що з 25 грудня 2015 року ПАТ «Укрінбанк», правонаступником якого є відповідач, не мав законних підстав та повноважень для задоволення вимог позивача.

Крім того, відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків.

Відповідач, як правонаступник банку, розпочав діяти лише з 13.07.2016 як юридична особа, діяльність якої не повязана з діяльністю комерційних банків.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутніх у судовому засіданні під час судового розгляду справи представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини.

08 листопада 2010 року між ПАТ «Український інноваційний банк» (далі - Банк), правонаступником якого є відповідач, та позивачем було укладено договір № 862 банківського рахунку № 2001 (далі - договір) (а.с. 9-18).

Відповідно до п. 1.1 договору Банк зобовязався приймати і зараховувати на вказаний рахунок грошові кошти, що належать позивачеві, виконувати розпорядження позивача щодо перерахування і видачі відповідних сум з цього рахунку та проводити інші операції за рахунком.

Пунктом 2.3.2 договору встановлено обовязок Банку своєчасно виконувати розрахунково-касові операції згідно з вимогами чинного законодавства.

Після реорганізації філій Банку, яка проводилась протягом 2013 року, було змінено МФО та номер банківського рахунку позивача.

Згідно з довідкою Банку від 24.12.2014 № 08-01/657 (а.с. 10) позивачу було відкрито поточний рахунок № 0139 в національній валюті.

З початку вересня 2015 року відповідач припинив виконувати договірні зобовязання та виконувати будь-які розпорядження позивача щодо використання грошових коштів з рахунку.

Так, прийняті платіжні доручення № 80 від 10.09.2015, № 80 від 09.10.2015, № 80 від 30.11.2015 відповідачем не виконані.

Відповідно до виписки з банківського рахунку, виданої відповідачем 24.12.2015 (а.с. 13), залишок коштів на рахунку № 0139 становить 1908790,06 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, які залишилися на банківському рахунку в розмірі 1908790,06 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин 1-3 статті 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

24 грудня 2015 року Правлінням НБУ було прийнято постанову № 934 Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", того ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 239 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

22 березня 2016 року НБУ прийнято постанову № 180 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк", згідно з якою виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.03.2016 № 385 Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку.

13 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (код 05839888), яке є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «Український інноваційний банк».

Правонаступником ПАТ «Укрінбанк», який перереєстрований у м. Сєвєродонецьк як ПАТ «Укрінком», у повідомленні прес-служби банку (http://www.ukrinkom.ua/?p=1) гарантувався намір виконувати зобовязання вкладників.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Разом з тим, ПАТ «Укрінком» є правонаступником ПАТ «Укрінбанк» щодо всіх прав та обовязків останнього.

Враховуючи обставини справи та чинне законодавство, що регулює процесуальне становище правонаступника, позивач правомірно звернувся до суду з позовом, оскільки його права та законні інтереси стосовно власних грошових коштів в розмірі 1908790,06 грн. було порушено правонаступником ПАТ «Укрінбанк».

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню, з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А, код 05839888, на користь Облагрообєднання «Вінницька рада сільгоспвиробників», 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 15-А, код 20090258, грошові кошти в розмірі 1908790,06 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 28632,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 29.09.2017.

Суддя А.Г. Ворожцов