ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.2017 Справа № 904/7450/17

За позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Панна", м. Дніпро

про стягнення 6 728 грн. 08 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 22.03.2017р. №906;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор, довідка №4263 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 6 728 грн. 08 коп., що складає 6 369 грн. 72 коп. - заборгованості за теплову енергію, спожиту відповідно до умов договору від 10.10.2012р. №050490 про постачання теплової енергії, 79 грн. 56 коп. - 3% річних, 252 грн. 26 коп. - інфляційних збитків та 26 грн. 54 коп. - пені.

Відповідач у відзиві (вх.№50337/17 від 13.09.2017р.) на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що: - сума 305 грн. 86 грн. проплачена відповідачем двічі; - розрахунки боргу зроблені позивачем неправильні; - відповідач вимушений включати електроопалювальні прибори і додатково витрачати електроенергію за опалювальний сезон.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2006р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", як енергопостачальною організацією, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Панна", як споживачем, було укладено договір №050490 про постачання теплової енергії (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до Додаткової угоди позивач - Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради є новою енергопостачальною організацією та набуває прав і обовязків, належних енергопостачальній організації за основним Договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним Договором (пункт 1.1.1).

Вказану Додаткову угоду було отримано відповідачем відповідно до повідомлення від 05.10.2016р. №2555/1230.

Згідно пункту 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: - опалення та вентиляцію в період опалювального сезону (175 діб); - гаряче водопостачання протягом 350 діб; - технологічні потреби відповідно з виробничою програмою; - кондиціювання повітря по мірі необхідності.

Відповідно до пункту 5.1 Договору згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобовязуються встановити прилади обліку теплової енергії; облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах розрахунковим способом вул. Шелгунова, 2б ТОВ «Панна».

Відповідно до пункту 6.1 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів.

Тариф для розрахунків за цим договором складає: теплова енергія 1 Гкал 1 008 грн. 34 коп. (пункт 6.2 Договору).

Пунктами 7.1, 7.2 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів; розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем протягом жовтня 2016р. квітня 2017р. було надано відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 8 293 грн. 41 коп., про що свідчать акти прийому-передачі теплової енергії:

- від 31.10.2016р. на суму 305 грн. 86 коп.;

- від 30.11.2016р. на суму 1 145 грн. 12 коп.;

- від 31.12.2016р. на суму 1 430 грн. 41 коп.;

- від 31.01.2017р. на суму 2 001 грн. 77 коп.;

- від 28.02.2017р. на суму 2 098 грн. 68 коп.;

- від 31.03.2017р. на суму 1 237 грн. 88 коп.;

- від 30.04.2017р. на суму 73 грн. 69 коп.

Згідно пункту 7.4 Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5-ти діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобовязана направити його споживачу не пізніше 10-го числа місяця слідуючого за розрахунковим; у випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Як вбачається позивачем були виставлено відповідачу відповідні рахунки, у тому числі:

- від 31.10.2016р. №050490 на суму 305 грн. 86 коп.,

- від 30.11.2016р. №050490 на суму 1 145 грн. 12 коп.;

- від 31.12.2016р. №050490 на суму 1 430 грн. 41 коп.;

- від 31.01.2017р. №050490 на суму 2 001 грн. 77 коп.;

- від 28.02.2017р. №050490 на суму 2 098 грн. 68 коп.;

- від 31.03.2017р. №050490 на суму 1 237 грн. 88 коп.;

- від 30.04.2017р. №050490 на суму 73 грн. 69 коп.

Про отримання відповідачем зазначених рахунків свідчать реєстри вручення рахунків КП «Теплоенерго» за 10-ий місяць 2016р. (отримано 08.11.2016р.), за 11-ий місяць 2016р. (отримано 09.12.2016р.), за 12-ий місяць 2016р. (отримано 06.01.2017р.), за 1-ий місяць 2017р. (отримано 08.02.2017р.), за 2-ий місяць 2017р. (отримано 06.03.2017р.), за 3-ий місяць 2017р. (отримано 10.04.2017р.), за 4-ий місяць 2017р. (отримано 15.05.2017р.) (а.с. 41).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав і відповідач повинен був оплатити позивачу за теплову енергію згідно рахунків:

від 31.10.2016р. №050490 на суму 305 грн. 86 коп. до 13.11.2016р. (включно);

від 30.11.2016р. №050490 на суму 1 145 грн. 12 коп. до 15.12.2016р. (включно);

від 31.12.2016р. №050490 на суму 1 430 грн. 41 коп. до 11.01.2017р. (включно);

від 31.01.2017р. №050490 на суму 2 001 грн. 77 коп. до 13.02.2017р. (включно);

від 28.02.2017р. №050490 на суму 2 098 грн. 68 коп. до 11.03.2017р. (включно);

від 31.03.2017р. №050490 на суму 1 237 грн. 88 коп. до 15.04.2017р. (включно);

від 30.04.2017р. №050490 на суму 73 грн. 69 коп. до 20.05.2017р. (включно).

Як вбачається відповідач розрахувався за теплову енергію повністю, у тому числі у сумі 6 719 грн. 72 коп. після звернення позивача з позовом до суду.

Згідно пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі у частині стягнення 6 719 грн. 72 коп. заборгованості підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмета спору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 8.2.3 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Отже, згідно розрахунку пеня становить 26 грн. 54 коп. (з 14.11.2016р. по 10.07.2017р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 252 грн. 26 коп. (грудень 2016р. - червень 2017р.), а річні 79 грн. 56 коп. (з 14.11.2016р. по 10.07.2017р.).

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню 26 грн. 54 коп. - пені, 252 грн. 26 коп. інфляційних нарахувань та 79 грн. 56 коп. річних.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у розмірі 1 514 грн. 78 коп. з суми припинення 6 369 грн. 72 коп. підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України (за його клопотанням), в решті розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 49, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі у сумі 6 369 грн. 72 коп. заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Панна" (49000, м. Дніпро, вул. Шелгунова, 2б; ідентифікаційний код 20221163) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32688148) 26 (двадцять шість) грн. 54 коп. - пені, 252 (двісті пятдесят дві) грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань, 79 (сімдесят девять) грн. 56 коп. - річних та 85 (вісімдесят пять) грн. 22 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

25.09.2017р.