ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.09.2017 Справа № 904/7250/17

За позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 681 171 грн. 10 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1826 від 18.08.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованості в розмірі 681 171 грн. 10 коп., з яких: 617 678 грн. 95 коп. - сума основного боргу, 40 114 грн. 40 коп. - пеня, 4 296 грн. 69 коп. - 3% річних, 19 081 грн. 06 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору про постачання теплової енергії від 20.11.2013р. №050720 в редакції додаткової угоди.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Ухвалою господарського суду від 13.07.2017р. порушено провадження у справі та призначений її розгляд в судовому засіданні 03.08.2017р.

03.08.2017р. на адресу господарського суду надійшла заява відповідача про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 03.08.2017р., на іншу дату, у звязку із неможливістю забезпечити явку представника у призначене судове засідання.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2017р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів; розгляд справи відкладено на 19.09.2017р.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

За вказаних обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом участі у призначених судових засіданнях, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи. оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 050720 (далі - договір).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. договору).

Обидві сторони зобов'язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України (п. 1.2. договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб); гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби - відповідно з виробничої програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності (п. 2.1. договору).

Споживач теплової енергії зобов'язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості і відсутності акта звіряння розрахунків на початок опалювального сезону споживач до мереж тепло постачання підключений не буде (п. 3.2.1. та п. 3.2.2. договору).

Обов'язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (п. 4.2.1. договору).

Згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов'язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1. договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться по приладам обліку, встановленим на опалення та гвп пр. Петровського, 3 гуртожиток ПАТ «Дніпроважмаш» розрахунковим способом (п. 5.2. договору).

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4. договору).

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, до 28 числа поточного місяця (п. 5.5. договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлює Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг України (п. 6.1. договору).

Тариф для розрахунків по цьому договору складає: Теплова енергія - 1Гкал 268,74 грн. (п. 6.2. договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п. 7.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2. договору).

Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду за який він сплачує (п. 7.3. договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до "20" листопада 2016 року (п. 11.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (11.4. договору).

Сторони підписали та скріпили печатками додаток № 1 до договору «Обсяги постачання теплової енергії споживачу» (а.с. 12-13), додаток № 2 «Схема тепломережі, що перебуває на балансі споживача» (а.с. 14).

Між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (нова енергопостачальна організація), Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" Дніпровської міської ради (енергопостачальна організація) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (споживач) укладено додаткову угоду до договору (а.с. 16) (далі - угода), відповідно до п. 1.1. якої, у зв'язку із зміною у структурі Енергопостачальної організації, що пов'язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 р. № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об'єктів і мереж теплопостачання», наказу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» від 05.09.2016р. № 320 «Про передачу об'єктів і мереж теплопостачання на баланс КП «Теплоенерго», актів приймання-передачі об'єктів, статей 512-514, 520-521, 631 Цивільного кодексу України, домовилися внести такі зміни до основного договору:

У порядку та на умовах визначених цією угодою, енергопостачальна організація передає новій енергопостачальній організації, а нова енергопостачальна організація набуває прав і обов'язків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним договором (п. 1.1.1. угоди).

У зв'язку із передачею об'єктів і мереж теплопостачання на баланс новій енергопостачальній організації та надання ним послуг теплопостачання споживачу, останній приймає на себе зобов'язання по виконанню основного договору (п. 1.1.2. угоди).

Споживач не заперечує щодо зміни енергопостачальної організації на нову енергопостачальну організацію в основному договорі і укладаючи угоду, надає згоду на виконання своїх зобов'язань та відповідальності за основним договором перед новою енергопостачальною організацією, а нова енергопостачальна організація надає згоду на виконання своїх зобов'язань та відповідальності за основним договором перед споживачем (п. 1.1.3. угоди).

Права, зобов'язання та відповідальність за основним договором переходять до нової енергопостачальної організації в тому обсязі, в якому вони належали енергопостачальній організації до набрання чинності цієї угоди (п. 1.1.4. угоди).

Права, зобов'язання та відповідальність за основним договором переходять до споживача перед новою енергопостачальною організацією в тому обсязі, в якому вони належали споживачу до набрання чинності цієї угоди (п. 1.1.5. угоди).

З моменту укладення цієї угоди, енергопостачальна організація втрачає всі права та вимоги, що передбачені основним договором, якщо споживач не має заборгованості, або має кредиторську. При наявності дебіторської заборгованості, енергопостачальна організація має право скористатись правами за основним договором (п. 1.1.6. угоди).

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 09.06.2016р. № 928 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення КП «Теплоенерго», затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП «Теплоенерго». - теплова енергія 1 Гкал - 1121,74 грн. (без ПДВ), 1346,09 грн. з ПДВ (п. 2.1. угоди).

На виконання умов договору позивач відпустив відповідачу теплову енергію за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно на загальну суму 617 678 грн. 95 коп., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії та рахунками, виставленими до сплати відповідачу (а.с. 34-39, 40-45).

Згідно з Реєстром вручення рахунків КП «Теплоенерго» власний рахунок 050720 (а.с. 24):

- рахунок за жовтень 2016 року відповідач отримав 09.11.2016р.;

- рахунок за листопад 2016 року відповідач отримав 14.12.2016р.;

- рахунок за грудень 2016 року відповідач отримав 06.01.2017р.;

- рахунок за січень 2017 року відповідач отримав 07.02.2017р.;

- рахунок за лютий 2017 року відповідач отримав 06.03.2017р.;

- рахунок за березень 2017 року відповідач отримав 10.04.2017р.

В порушення взятих на себе договірних зобовязань, відповідач вартість отриманої теплової енергії, поставленої у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно не сплатив, у звязку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 617 678 грн. 95 коп.

Відповідно до п. 8.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

За розрахунком позивача до сплати відповідачем підлягає пеня у розмірі 40 114 грн. 40 коп., нарахована за загальний період з 16.10.2016р. по 01.04.2017р.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4 296 грн. 69 коп. за загальний період з 16.10.2016р. по 01.04.2017р. та інфляційні втрати у розмірі 19 081 грн. 06 коп. за загальний період з 16.10.2016р. по 01.04.2017р.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, копіями рахунків за послуги опалення та доказами їх вручення відповідачу, актами прийому-передачі теплової енергії у спірному періоді, обґрунтованим розрахунком позовної суми за спожиту теплову енергію тощо.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Вищевказаний Договір за своїм змістом є договором енергопостачання.

Відповідно до приписів ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 7.4. договору та з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був сплатити за поставлену теплову енергію:

- за жовтень 2016 року у строк до 14.11.2016р. включно (09.11.2016р. + 5 календарних днів);

- за листопад 2016 року у строк до 19.12.2016р. включно (14.12.2016р. + 5 календарних днів);

- за грудень 2016 року у строк до 11.01.2017р. включно (06.01.2017р. + 5 календарних днів);

- за січень 2017 року у строк до 13.02.2017р. включно (07.02.2017р+ 5 календарних днів).;

- за лютий 2017 року у строк до 13.03.2017р. включно (06.03.2017р. + 5 календарних днів);

- за березень 2017 року у строк до 17.04.2017р. включно (10.04.2017р. + 5 календарних днів).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені та 3% річних позивача, та встановлено, що він виконаний неправильно, оскільки позивачем у розрахунку використано невірні початкові дати періодів нарахування, у звязку із чим, згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня у загальному розмірі 27 159 грн. 75 коп. та 3% річних в сумі 2 640 грн. 82 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо нарахованого позивачем розміру інфляційних втрат за загальний період з 16.10.2016р. по 01.04.2017р. в сумі 19 081 грн. 06 коп. суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, при розрахунку інфляційних втрат позивачем не враховано приписи абз. 3 п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., відповідно до яких розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, період нарахування інфляційних втрат повинен починатися:

- за Актом прийому передачі теплової енергії за жовтень 2016 року з грудня 2016 року;

- за Актом прийому передачі теплової енергії за листопад 2016 року з січня 2017 року;

- за Актом прийому передачі теплової енергії за грудень 2016 року з лютого 2017 року;

- за Актом прийому передачі теплової енергії за січень 2017 року з березня 2017 року;

- за Актом прийому передачі теплової енергії за лютий 2017 року з квітня 2017 року;

- за Актом прийому передачі теплової енергії за березень 2017 року з травня 2017 року.

Відповідно до перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у загальному розмірі 12 104 грн. 72 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобовязання перед позивачем, допустивши прострочення платежів, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 617 678 грн. 95 коп. - основного боргу, 27 159 грн. 75 коп. - пені, 2 640 грн. 82 коп. - 3% річних, 12 104 грн. 72 коп. - інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 37, ) 617 678 грн. 95 коп. (шістсот сімнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім грн.. 95 коп.) основного боргу, 27 159 грн. 75 коп. (двадцять сім тисяч сто пятдесят девять грн.. 75 коп.) пені, 2 640 грн. 82 коп. (дві тисячі шістсот сорок грн.. 82 коп.) 3% річних, 12 104 грн. 72 коп. (дванадцять тисяч сто чотири грн. 72 коп.) інфляційних втрат, 9 893 грн. 77 коп. (девять тисяч вісімсот девяносто три грн.. 77 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено 25.09.2017