ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р.Справа № 916/897/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

(Склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду №1069 від 13.09.2017р. щодо повторного автоматичного розподілу справи та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.09.2017р.)

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача 1 не зявився,

від відповідача-2 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування»

на рішення господарського суду Одеської області від 21 червня 2017 року

у справі №916/897/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ»

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «АНРІ-ІНВЕСТ»

про стягнення 208879,34 грн.

встановив:

У квітні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» (далі-ТОВ «ЕЛІСТОРГ», позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» (далі-ТОВ «Асоціація дитячого харчування», відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю «АНРІ-ІНВЕСТ» (далі-ТОВ «АНРІ-ІНВЕСТ», відповідач-2) про стягнення:

- з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» на користь ТОВ «ЕЛІСТОРГ заборгованості, з урахуванням штрафних санкцій, в розмірі 207879,34 грн. за неналежне виконання відповідачем-1 умов договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р., укладеного між сторонами

- з ТОВ «АНРІ-ІНВЕСТ» на користь ТОВ «ЕЛІСТОРГ» заборгованості в сумі 1000 грн. згідно із договором поруки від 21.11.2016р.

01.06.2017р. ТОВ «ЕЛІСТОРГ» було подано до господарського суду Одеської області заяву про зменшення розміру позовних вимог у звязку із частковою сплатою відповідачем-1 боргу в сумі 10000 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. (суддя М.І. Никифорчук) позовну заяву ТОВ «ЕЛІСТОРГ» (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 01.06.2017р.) задоволено повністю, а саме:

- стягнуто з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» на користь ТОВ «ЕЛІСТОРГ» заборгованість з урахуванням штрафних санкцій в сумі 198879,34 грн., а також судовий збір в сумі 3118,19 грн.;

- стягнуто з ТОВ «АНРІ-ІНВЕСТ» на користь ТОВ «ЕЛІСТОРГ» заборгованість в сумі 1000 грн., а також судовий збір в сумі 15 грн.

На примусове виконання рішення у справі №916/897/17 господарським судом Одеської області 07.07.2017р. видано відповідні накази.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «ЕЛІСТОРГ» в частині стягнення з ТОВ «Асоціація дитячого харчування» пені з урахуванням платежу, який останнє здійснило 20.03.2017р. на суму 10000 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2017р. (головуючий суддя Аленінн О.Ю., судді: Бєляновський В.В., Жеков В.І.) апеляційну скаргу ТОВ «Асоціація дитячого харчування» повернуто без розгляду на підставі п.3 ч.1 с.97 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України.

14.08.2017р. скаржник повторно звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2017р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Будішевська Л.О., судді: Мишкіна М.А., Величко ТА. відновлено скаржнику процесуальний строк на подання апеляційної скарги та призначено її до розгляду на 14.09.2017р. о 14:00 год.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд при винесенні рішення про задоволення позову в повному обсязі прийняв до уваги розрахунок позивача, здійсненний останнім при визначенні розміру пені в сумі 19455,97 грн. за прострочення виконання договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р.

На думку скаржника, вказаний вище висновок місцевого господарського суду є помилковим, оскільки позивач при встановленні розміру пені не врахував часткову сплату ТОВ «Асоціація дитячого харчування» суми основного боргу в сумі 10000 грн.

Більш ніяких заперечень чи інших вимог щодо визнання рішення суду першої інстанції неправомірним чи незаконним апеляційна скарга не містить.

11.09.2017р. від ТОВ «ЕЛІСТОРГ» до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача виклав свої заперечення стосовно доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними, оскільки при розгляді справи позивачем були надані усі докази щодо повного виконання ним своїх зобовязань по договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р. та докази неналежного виконання скаржником (ТОВ «Асоціація дитячого харчування») умов договору, а саме в частині оплати поставленого товару.

Представник позивача не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині зменшення розміру пені, як того вимагає скаржник, оскільки розрахунок пені на момент звернення з позовною заявою було здійснено вірно, контррозрахунка, який було витребувано ухвалою господарського суду, скаржником не надано. Отже, будь-які підстави для зміни рішення суду, на думку позивача, відсутні.

Розпорядженням керівника апарату суду №1069 від 13.09.2017р., здійсненого на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.09.2017р., визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Будішевська Л.О., судді: Мишкіна М.А., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. апеляційну скаргу ТОВ «Асоціація дитячого харчування» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Будішевська Л.О., судді: Мишкіна М.А., Таран С.В.

В засіданнях суду представник скаржника наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Позивач в судове засідання не зявився, але 13.09.2017р. до канцелярії Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ «ЕЛІСТОРГ» про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документах. Також, у вказаному клопотанні представник позивача просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Відповідач-2 (ТОВ «АНРІ-ІНВЕСТ») в засідання суду апеляційної інстанції не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.11.2016р. між ТОВ «ЕЛІСТОРГ» (позивачем) та ТОВ «Асоціація дитячого харчування» (відповідачем-1) було укладено договір поставки №18/11-2016, згідно з пунктом 1.1. якого ТОВ «ЕЛІСТОРГ» (Постачальник) зобовязався поставити та передати у власність ТОВ «Асоціація дитячого харчування» (Покупець) яблука 3 сорту, свіжі, врожаю 2016р., а Покупець зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Загальна вартість даного Договору (орієнтовано) становить 400000 грн., може змінюватися та остаточно визначається згідно фактично відвантаженого товару, на протязі строку дії даного договору (пункт 2.3.).

Строки поставки товару: листопад 2016 року.

Згідно з пунктом 4.5. Покупець зобовязаний прийняти партію товару протягом 24 годин з моменту повідомлення Постачальником щодо готовності товару.

В пункті 5.1. сторони встановили порядок розрахунків за товар: 100% вартості кожної партії товару, Покупець зобовязується оплатити шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з моменту відвантаження партії товару. Можливий розрахунок готівкою. У разі відсутності оплати, Постачальник має право затримати відвантаження товару.

Зобовязання Покупця щодо оплати товару вважається виконаним в день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника або надходження в касу підприємства. В платіжному дорученні Покупець вказує дату, номер цього договору, найменування оплачуваного товару (пункт 5.2. договору поставки).

Розділом 6 договору встановлено відповідальність сторін, а саме: за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором вина сторона зобовязана іншій стороні відшкодувати заподіяні збитки в частині без урахування штрафних санкцій, зазначених нижче.

При несвоєчасній оплаті поставленого товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від вартості несплаченого товару, за кожен прострочений день.

За порушення строків приймання товару, зазначених у пункті 4.5. цього договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 0,3% від вартості товару за кожен день прострочки.

Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання своїх зобовязань по цьому договору (пункт 6.4.).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, але, у всякому разі, до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань (пункт 9.1.).

Договір поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р. підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

21.11.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНРІ-ІНВЕСТ» (Поручитель, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» (Кредитор) було укладено договір поруки, згідно з яким ТОВ «АНРІ-ІНВЕСТ» поручається перед ТОВ «ЕЛІСТОРГ» за виконання зобовязань ТОВ «Асоціація дитячого харчування» щодо оплати отриманого товару (яблук) на підставі договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р.

Статте 553 Цивільного кодексу (ЦК) України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 ЦК України).

На виконання умов договору поставки №18/11-2016 ТОВ «ЕЛІСТОРГ» було здійснено поставку товару ТОВ «Асоціація дитячого харчування» на загальну суму 381174,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №1/22 від 22.11.2016р. на суму 88596,00 грн, №2/23 від 23.11.2016р. на суму 92835,60 грн., №3/24 від 24.11.2016р. на суму 79517,10 грн., №4/1 від 01.12.2016р. на суму 120225,30 грн.

Товар по вищевказаним накладним був отриманий відповідачем-1 без жодних претензій, накладні містять підпис уповноваженої особи ТОВ «Асоціація дитячого харчування» та печатку підприємства.

При цьому, відповідачем-1 було здійснено у встановлені строки повну оплату лише за першу партію товару, повну оплату другої партії товару здійснено з порушенням строків та частково оплачено третю партію. Четверта партія товару взагалі не була оплачена відповідачем, що свідчить про порушення ним умов договору, а саме п.5.1.

Загалом, ТОВ «Асоціація дитячого харчування» здійснено частково оплату за поставлений товар на загальну суму 200000,00 грн., про що свідчать виписки по рахунках:

- виписка по рахунку за дату 22.11.2016р. на суму 70000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 24.11.2016р. на суму 60000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 28.11.2016р. на суму 10000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 16.12.2016р. на суму 15000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 28.12.2016р. на суму 25000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 29.12.2016р. на суму 10000,00 грн.,

- виписка по рахунку за дату 20.03.2016р. на суму 10000,00 грн.

ТОВ «ЕЛІСТОРГ» направлялась на адресу ТОВ «Асоціація дитячого харчування» претензія №1/201216 від 20.12.2016р. з вимогою про сплату заборгованості в сумі 226174,00 грн., а також штрафних санкцій у звязку з неналежним виконанням договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р.

Вказана претензія залишена без відповіді та виконання з боку ТОВ «Асоціація дитячого харчування».

Тобто, виходячи із загальної суми, на яку позивачем було поставлено відповідачу-1 товар, у останнього станом на момент звернення з позовною заявою (12.04.2017р.) виникла заборгованість в сумі 181174,00 грн.

Судова колегія апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Приписами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст.525, 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне визначення міститься в ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України, згідно яких за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу (ГК) України, яка кореспондується зі ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до п.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобовязання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Пунктом 1.2. вказаної Постанови ВГСУ встановлено, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобовязань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобовязань у зазначеній сфері визначено статтями 229 - 232, 234, 343 Господарського кодексу України та нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

З метою забезпечення належного виконання зобовязання та захисту майнових інтересів кредитора на випадок порушення зобовязання боржником закон передбачає спеціальні заходи-визначає окремі види забезпечення виконання зобовязання: неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток або інші види, встановлені договором або законом (ст.546 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

Розмір штрафних санкцій, відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем зобовязання по договору поставки виконані належним чином і в повному обсязі.

В свою чергу, відповідач-1 порушив умови вказаного договору шляхом нездійснення повної сплати та у встановлені строки отриманого ним товару.

Таким чином, колегія суддів вважає цілком правомірним відповідно до приписів ст.625 ЦК України настання для відповідача-1 правових наслідків неналежного виконання зобовязання у вигляді нарахування інфляційних втрат в сумі 6165,42 грн. та 3% річних в сумі 2084,00 грн.

З урахуванням приписів ст.549, ч.2 ст.625 ЦК України та ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» правовими наслідками порушення грошового зобовязання, тобто зобовязання сплатити гроші, є обовязок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

В п.6.2. договору поставки №18/11-2016 від 18.11.2016р. сторони узгодили, що у разі несвоєчасної плати за поставлений товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочки.

Господарським судом задоволено вимогу позивача щодо стягнення з відповідача-1 пені за прострочення виконання зобовязання за договором поставки в загальній сумі 19455,97 грн.

Апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем при зверненні з позовною заявою, з яким погодився суд першої інстанції, зясував, що позивачем при її нарахуванні помилково не враховано часткову сплату боргу ТОВ «Асоціація дитячого харчування» в сумі 10000 грн.

За результатом перерахунку судова колегія встановила, що з урахуванням норм законодавства та умов договору поставки стягненню з відповідача-1 на користь позивача підлягає пеня за прострочення оплати товару в загальній сумі 19092,56 грн. за період з 02.12.2016 по 12.04.2017.

Виходячи з аналізу вказаних вище норм права та дослідження усіх обставин справи, які мали значення для правильного вирішення спору, з урахуванням доводів, викладених в апеляційній скарзі, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. підлягає зміні в частині стягнення пені та судового збору.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» на рішення господарського суду від 21 червня 2017 року у справі №916/897/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 21 червня 2017 року у справі №916/897/17 змінити в частині стягнення пені та судового збору, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» заборгованість в сумі 198515,98 грн., у тому числі: основний борг в сумі 171174,00 грн., пеню в сумі 19092,56 грн., інфляційні втрати в сумі 6165,42 грн. та 3% річних в сумі 2084,00 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АНРІ-ІНВЕСТ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» заборгованість в сумі 1000 грн.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІСТОРГ» судовий збір у сумі 2977,73 грн.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АНРІ-ІНВЕСТ» на користь ТОВ «ЕЛІСТОРГ» судовий збір у сумі 15,00 грн.».

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 19.09.2017.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_1