ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.09.2017 Справа № 907/565/17

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Заріччя

Іршавського району

про стягнення суми 184461,93 грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача - не з'явився ( у судовому засіданні 05.09.17 та 13.09.17- ОСОБА_4, адвокат (дог. про надання правової допомоги №224 від 15.10.16)

від відповідача - ОСОБА_5 (дог. Про надання правової допомоги від 30.08.17)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 184461,93 грн. збитків за договором №09/04/14 від 09.04.14, в т.ч. суми 28256,18 грн. виконавчого збору та суму 1700,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/787/15, 14250,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/359/16 (разом з виконавчим збором) та суми 140255,5 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/476/16.

Позивач просить позов задоволити мотивуючи тим, що відповідачем, всупереч умовам договору №09/04/14 від 09.04.14 як виконавцем вказаного договору не забезпечено транспортування та збереження вантажу, оскільки під час перевезення вантаж через знищення його вогнем не був доставлений вантажоодержувачу. Посилається на те, що самим експедитором - ТОВ «Асстра Україна», який в подальшому уклав з позивачем договір про надання транспортно - експедиційних послуг у міжнародному автомобільному сполученні № 21/05/2013 відшкодовано своєму замовнику - фірмі "Asstra Torwarding AG", Швейцарія - вартість знищеного вантажу (платіжне доручення в іноземній валюті від 10.07.15 про перерахування суми 1023693,48 російських рублів, що станом на зазначену дату за офіційним курсом НБУ становило 266983,47 грн.), у зв'язку з чим, товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" звернулось до суду з позовом до позивача у даній справі про стягнення суми 266983,47 збитків. При цьому позивач, з посиланням, зокрема, на ч.3 ст.35 ГПК України, вказує, що Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28 січня 2016 року у справі №907/787/16, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" та стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суму 266983,47 грн. збитків за договором про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному автомобільному сполученні №21/05/2013 від 21.05.13. Вказує, що вказані кошти були стягнуті з відповідача за рішенням господарського суду Закарпатської області у справі №907/616/16, проте виконавчий збір у сумі 28256,18 грн. та сума 1700,00 грн. - витрат виконавчого провадження залишились відповідачем не відшкодованою.

Також, позивач стверджує, що оскільки в подальшому при розгляді спору між Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" та позивачем у даній справі вході розгляду господарським судом Закарпатської області справи №907/359/16 з позивача у даній справі стягнуто суму 12353,87 грн., які були сплачені позивачем разом з сумою виконавчого збору у розмірі 14250,00 грн., у зв'язку з чим, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вказує, що у зв'язку з тим, що справі вході розгляду господарським судом Закарпатської області справи №907/476/16 з позивача у даній справі стягнуто суму 125531,32 грн. збитків, 1883,00 грн. судового збору, які відшкодовано позивачем ТОВ «Асстра», вказані суми підлягають відшкодуванню відповідачем у сумі 140255.75 грн. разом з виконавчим збором.

У зв'язку з цим, позивач просить суд задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача в порядку регресу суму 125531,32 грн. збитків, яку вже стягнуто в судовому порядку з позивача у даній справі на користь ТОВ «Асстра» та суми судового збору, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - збитків, які вникли в процесі виконання рішень господарського суду Закарпатської області.

Відповідач у поданому 05.09.17 відзиві фактичних обставин справи не заперечує однак заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що ТОВ «Асстра» стягнуто з позивача по даній справі збитки у сумі 266983,47 грн., судовий збір у сумі 6928,36 грн. та 8650,00 грн. судового збору - згідно рішення господарського суду Закарпатської області та постанови ЛАГСу від 28.01.16 у справі №907/787/15, 3% річних у розмірі 11932,11 грн., 421,76 грн. - згідно рішення господарського суду Закарпатської області у справі №907/359/16 від 13.06.17 та збитки у сумі 125531,32 грн. та судовий збір у сумі 1883,00 грн. - згідно рішення господарського суду Закарпатської області у справі №907/476/16 від 17.03.17.

При цьому, відповідач вказує, що позивачем в порядку регресу стягнуто з відповідача суму 282561,83 грн. збитків згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 07.02.16 у справі №907/616/16, що відповідно, є збитками та судовим збором, стягнутих з позивача у даній справі згідно постанови ЛАГСу від 28.01.16 у справі 907/787/15, та відшкодоване позивачу у даній справі.

Відповідач стверджує, що відповідачем необґрунтовано заявлено до стягнення сума 184461,93 грн. збитків, чим безпідставно завищено суму боргу на 58930,61 грн., оскільки загальна сума збитків згідно договору перевезення, що не відшкодована відповідачем позивачу у даній справі становить 125532,32 грн. Тому, з посиланням на положення Закону України «Про виконавче провадження» та судову практику, відповідач вважає,що суми судового бору, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору не є збитками, які виникли в результаті неналежного виконання зобов'язань за договором, а є сумами, що виникли в результаті розгляду судових справ за участі ТзОВ "Асстра Україна" та позивача у даній справі, які були стягнуті з останнього, у зв'язку з невиконанням добровільно судових рішень, за якими з позивача у даній справі були стягнуті відповідні суми. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд відмовити позивачу в частині задоволення позову щодо стягнення 58930,61 грн. збитків, що складаються з сум судового збору, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по виконанню рішень господарського суду Закарпатської області по справі №907/787/15, №907/359/16 та №907/476/16.

У судових засіданнях 05.09.17 та 14.09.17 у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу оголошувались перерви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представникіа відповідача, суд встановив:

09.04.2014р. ФОП ОСОБА_2 (експедитор) та ФОП ОСОБА_3 (перевізник) уклали договір № 09/04/2014 про перевезення вантажів у міському, міжміському та міжнародному сполученні (далі - договір перевезення), п 2.2. якого сторони визначили, зокрема, що умови перевезення за даним договором ґрунтуються на положеннях Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ), Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, іншими міжнародними угодами та діючими нормативними актами України.

Спірні у даній справі відносини виникли внаслідок здійснення господарських операцій з купівлі-продажу товару (меблів дерев'яних) та його доставки до кінцевого споживача, учасниками яких були ТОВ "ВГСМ", ТОВ "ІКЕА Торг" (відповідно - продавець та покупець товару), фірма "Asstra Torwarding AG", ТОВ "Асстра Україна", ФОП ОСОБА_6 (замовники, експедитори перевезення товару) ФОП ОСОБА_3 (перевізник товару).

В ході розгляду справи №907/476/16 встановлено, що перевізник - ФОП ОСОБА_3, відповідно до даних міжнародної товарно-транспортної накладної № 4044675 від 02.10.2014 р. (далі - CMR), прийняв до перевезення вантаж вартістю 1023693,48 російських рублів (рахунок (інвойс) №99/2014 від 30.09.2014 p), відправником якого було ТзОВ "ВГСМ" (Україна), а одержувачем - ТзОВ "ІКЕА ТОРГ" (Російська Федерація).

06.10.2014р. біля пункту пропуску через державний кордон України Нові Яриловичі виникла пожежа автомобіля IVECO з державним номерним знаком А0 7882 АІ та причепа АО 9682 XX, яка о 05 год. 45 хв. 06.10.2014р. була ліквідована силами підрозділу МНС України, про що складено відповідний акт від 07.10.2014р. Згідно з актом пожежею знищено автомобіль, причіп, вантаж та встановлено, що ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електропроводки вантажного автомобіля (а.с. 19-20).

07.10.2014р. Ріпкінським райвідділом Управління ДСНС України в Чернігівські області ДСНС України видана довідка № 01-657/432 про факт пожежі, якою знищено вантажний автомобіль, причіп, вантаж, а також документи водія, дозвіл на міжнародні перевезення Білорусь транзит та Словаків транзит, страхові поліси Європи, СНД та України. Причиною пожежі встановлено коротке замикання електропроводки автомобіля.

За таких обставин вантаж прийнятий від ТзОВ "ВГСМ" до перевезення ФОП ОСОБА_3 за умовами договору перевезення з ФОП ОСОБА_2 був втрачений внаслідок пожежі та не був доставлений вантажоодержувачу ТзОВ "ІКЕА ТОРГ", чим спричинено збитки ТзОВ "Асстра Україна" в сумі 466983,48 грн. (вартість втраченого товару), що еквівалентно 1023693,48 російських рублів за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу; договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Експедитор має право згідно ст. 932 ЦК України залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб; у разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Згідно зі ст. 934 ЦК України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного, визначено, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Нормами ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Так, матеріалами справи встановлено, що ТзОВ "Асстра Україна" звернувся за захистом свого порушеного права до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород про відшкодування збитків на суму 266983,47 грн., за результатами чого, рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.10.15 у справі №90/787/15 у позові відмовлено повністю.

В подальшому, 28.01.16 Львівського апеляційного господарського суду прийнято постанову, якою рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.10.15 у справі № 907/787/15 скасовано, позовні вимоги задоволено повністю та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму 266983,47 грн. збитків, яку залишено без згідно постанови Вищого господарського суду України від 29.06.16.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.06.17 у справі № 907/359/16 (новий розгляд) позов ТзОВ "Асстра Україна" про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород 25 650,29 грн., з яких: 18 687,36 грн. інфляційні витрати та 6 962,93 грн. 3% річних задоволено частково, та стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ТзОВ "Асстра Україна", 11932, 11 грн. 3% річних та 421,76 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.03.17 у справі № 907/476/16 з позивача у даній справі на користь ТзОВ "Асстра Україна" стягнуто суму 125531,32 грн. збитків та суму 1883,00 грн. - витрат у відшкодування судового збору.

Таким чином, обставини справи та спірні правовідносин, які є предметом розгляду даного спору вже встановлювались та оцінювались судом, в тому числі і в межах апеляційного та касаційного провадження.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Так, в ході апеляційного розгляду справи №907/787/15 встановленим є факт прийняття перевізником - ФОП ОСОБА_3, відповідно до даних міжнародної товарно-транспортної накладної № 4044675 від 02.10.2014 р. (далі - CMR) до перевезення вантажу вартістю 1023693,48 російських рублів (рахунок (інвойс) №99/2014 від 30.09.2014 p), відправником якого було ТзОВ "ВГСМ" (Україна), а одержувачем - ТзОВ "ІКЕА ТОРГ" (Російська Федерація)

Отже, у вищенаведених судових актах було встановлено повну втрату товару під час його перевезення ФОП ОСОБА_3

Так, суд враховує доводи позивача, обставини, що були встановлені в ході розгляду спору в межах розгляду справ №907/787/15, №907/359/16, №907/476/16 та преюдиційної сили обставин викладених в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.16 та постанові Вищого господарського суду України від 29.06.16 у справі № 907/787/15, оскільки згідно ч.3 ст.35 Господарського процесуально кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 4.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами обумовлено у договорі №09/04/14 від 09.04.2014 року, що укладений між позивачем та відповідачем, він врегульовує взаємовідносини, що виникають при перевезенні автомобільним транспортом Перевізника в міському, міжміському та міжнародному сполученні. Умовами цього договору сторонами узгоджено, що Перевізник несе відповідальність за своєчасну доставку вантажу в цілісності й схоронності і несе повну матеріальну відповідальність за вантаж з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, а також несе відповідальність за втрату вантажу, недостачу вантажних місць, а також їх вмісту, втрату товарного виду вантажу, прийнятого до перевезення (п.7.2 Договору). Рішенням господарського суду Закарпатської області у справі №907/616/16 від 07.12.16 позовні вимог ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 щодо стягнення суми 501220,21 грн. збитків задоволено частково у сумі 282561,83грн. збитків, а також суму 4240,72 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 125531,32 грн. (згідно вимог у справі №907/476/16), а також суми 11932,11 грн. три відсотки річних та 27053,03 грн. інфляційних нарахувань (згідно вимог у справі №907/359/16) відмовлено, оскільки позивачем не подано суду доказів сплати таких коштів, а відтак, виникнення права регресних вимог до перевізника.

Позивачем, у підтвердження сплати стягнутих сум за рішенням господарського суду Закарпатської області у справі №907/476/16 та виконавчого збору в межах виконання наказу суду №907/476/16 від 14.06.17 надано платіжне доручення №70 від 17.07.17 на суму 140255,75 грн. Позивач вказує, що згідно квитанції від 09.02.17 позивачем відшкодовано суму 14250,58 грн. (разом з виконавчим збором) згідно рішення господарського суду Закарпатської області у справі №90/359/16.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивачем відшкодовано ТзОВ "Асстра Україна" стягнуті суми згідно рішення господарського суду Закарпатської області у справі №907/476/16 та виконавчого збору в межах виконання наказу суду №907/476/16 від 14.06.17, у підтвердження чого надано платіжне доручення №70 від 17.07.17 на суму 140255,75 грн., судом встановлено, що у позивача у відповідності до положень п.7.2 договору та ч. 4.1 ст. 1191 ЦК України виникло право регресних вимог до відповідача як до перевізника у сумі 125531,32 грн.

Щодо суми збитків, заявлених позивачем до стягнення суд констатує наступне.

Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не встановлено більший або менший розмір відшкодування. Відповідно до положень цієї статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби їх право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен: відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права і законні інтереси якого порушено. Згідно цієї статті під збитками розуміються витрати, зроблені стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 2 ст.623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Отже, обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання. Протиправність дії чи бездіяльності особи полягає у порушенні договірного зобов'язання.

Позивачем заявлено до стягнення суми 184461,93 грн., в т.ч. суми 28256,18 грн. виконавчого збору та суму 1700,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/787/15, 14250,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/359/16 (разом з виконавчим збором) та суми 140255,5 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/476/16.

Щодо вимог позивача про стягнення суми 125531,32 грн. збитків, яка відшкодована позивачем ТОВ «Асстра Україна» судом встановлено виникнення на цю суму права регресних вимог до відповідача, у відповідності до положень п.7.2 договору та ч. 4.1 ст. 1191 ЦК України, відтак стягнення їх з відповідача є підставним та обґрунтованим, відтак у вказаній частині позовних позовні вимоги належить задоволити.

Інші суми, заявлені позивачем до стягнення з відповідача у загальній сумі 58930,61 грн. складають суми судового збору, виконавчого збору та виконавчих витрат в межах розгляду спорів за участі сторін у даній справі та ТОВ «Асстра Україна» в межах справ №907/787/15, №907/359/16, №907/476/16.

Згідно ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Також, згідно положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір є судовими витратами, відтак не є збитками, які підлягають до стягнення відповідно до норм цивільного та господарського законодавства.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, те що сума заявлених вимог в розмірі 58930,61 грн. складають суми судового збору та виконавчих витрат, зокрема виконавчого збору, в межах розгляду спорів за участі ТОВ «Асстра Україна» (позивача у вказаних справах) та ФОП ОСОБА_2 (відповідача у вказаних справах) у справах №907/787/15, №907/359/16, №907/476/16, відтак такі не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, 224 ГК України. Вказана сума виникла не через безпосереднє порушення договірного зобов'язання, а внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_2 вимог по відшкодуванню збитків за договором перевезення № 09/04/2014 09.04.2014р. на законну вимогу страховика у порядку регресних вимог, а згодом і судових рішень прийнятих у зв'язку з таким невиконанням.

Відтак, позивачем не доведено вини відповідача у виникненні сум вищевказаних збитків та правової природи збитків, у відповідності до ст.22 ЦК України та 224 НК України.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В силу приписів ст. 34 даного кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення суми 125531,32 грн. належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Натомість, позовні вимоги в частині стягнення суми 58930,61 грн. , в т.ч. 28256,18 грн. виконавчого збору та суму 1700,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/787/15, 14250,00 грн. - витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/359/16 (разом з виконавчим збором) та суми 14724,43 грн. - судового збору та витрат виконавчого провадження стягнутих у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області справі №907/476/16 - спростовані відповідачем та вищенаведеними висновками суду. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження відсутності у позивача встановленого судом права регресних вимог щодо стягнення суми 125531,32 грн. збитків згідно договору №09/04/14 від 09.04.14 та не подано доказів у їх підтвердження.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 125531,32 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. В решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача 58930,61 грн. належить відмовити.

Отже, позов належить задоволити частково.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2766,93 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 35,43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (90123, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (88018, АДРЕСА_2, ідент код НОМЕР_2) суму 125531,32 грн. збитків, а також суму 2766,93 грн.-. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.09.17

Суддя Васьковський О.В.