ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р.Справа № 922/2593/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів", м. Харків
до Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького", м. Харків
про стягнення 31280,19 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Петрової Т.В. довіреність б/н від 15.12.2016р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Комплекс з вивозу побутових відходів" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. М. Горького", в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 31280,19 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договорів №100 від 15.08.2012р. та №100 від 02.11.2012Р., які були укладені між позивачем та відповідачем. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Також, надав через канцелярію суду доповнення до правового обґрунтування позовних вимог за вх.№32168, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію суду заперечення проти позову за вх.№32062, в яких просить у задоволенні прозову відмовити, у зв'язку із недоведеністю позовних вимог позивачем.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

Між Комунальним підприємством "Комплекс з вивозу побутових відходів" (виконавець за договорами, далі по тексту - позивач) та Комунальним підприємством "Центральний парк культури і відпочинку ім.М.Горького" (споживач за договорами, далі по тексту - відповідач), були укладені два договори про надання послуг з вивезення побутових відходів за №100 від 15 серпня 2012 року та за №100 від 02 листопада 2012 року (далі по тексту - договір від 15.08.2012р., та договір від 02.11.2012р. відповідно).

Договори ідентичні та взаєморозрахунки за ними неможливо відокремити, оскільки станом на момент укладення другого договору №100 від 02.11.2012р. взаєморозрахунки за першим договором №100 від 15.08.2011р. не було проведено остаточно.

Ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як зазначав Вищий господарський суд України, у постанові пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" п.3.16.: позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Судом встановлено, що позивачем об'єднано дві однорідні вимоги, а саме щодо стягнення за двома договорами, що були укладені між позивачем та відповідачем.

Згідно умов, передбачених п.1 договорів, позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачеві послуги з вивезення побутових відходів, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цими договорами.

Зауважень до якості наданих послуг з боку відповідача на адресу позивача не надходило.

Згідно п.11 договору від 15.08.2012р., п.12 договору від 02.11.2012р., розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно п.18 договору від 15.08.2012р., п. 22 п.1, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги, надані позивачем.

За умовами договоруп.п.10 п. 17 договору від 15.08.2012р. відповідач взяв на себе зобов'язання після закінчення звітного періоду впродовж 5-ти днів отримати у позивача акт здачі - прийняття робіт (виконаних робіт) та оформити його належним чином відповідно до діючого законодавства України, і впродовж 3-х днів зобов'язаний повернути в адрес позивача підписаний акт, або мотивовану відмову.

Надання послуг відповідачем з вивезення побутових відходів за договорами №100 від 15.08.2012 р. та №100 від 02.11.2012 р. на суму 31280,19 грн. підтверджується первинними документами - подорожніми листами, що містяться у матеріалах справи, на підставі яких були складені акти виконаних робіт, а саме: згідно акту наданих послуг за грудень 2012 р. відповідачем надано послуг з вивезення побутових відходів з об'єкту відповідача (замовника) в об'ємі 151,8 куб.м на загальну суму 10 362, 95 грн., урахуванням ПДВ, згідно акту наданих послуг за січень 2013р. надано послуг з вивезення побутових відходів з об'єкту відповідача (замовника) в об'ємі 132,0 куб.м на загальну суму 8979,96 грн., з урахуванням ПДВ; згідно акту наданих послуг за лютий 2013 р. надано послуг з вивезення побутових відходів з об'єкту відповідача (замовника) в об'ємі 80,3 куб.м на загальну суму 5462, 81 грн., з урахуванням ПДВ, згідно акту наданих послуг за березень 2013р. надано послуг з вивезення відходів з об'єкту відповідача (замовника) в об'ємі 95,7 куб.м. на загальну суму 6510,47 грн., з урахуванням ПДВ.

Вказані акти були направлені на адресу відповідача, проте на адресу позивача акти виконаних робіт не повернуті та сума заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з вивозу побутових відходів відповідачем на виконання умов договорів не погашена.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, ухилення оформлення актів приймання - передачі наданих послуг, позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв'язку направлялися листи з повідомленням про обсяги наданих відповідачу послуг за договорами та про наявність заборгованості за надані послуги разом з доданими актами наданих послуг, актами звірки взаєморозрахунків, а саме листи: вих.№2873 від 11.10.2012 р.; вих. №129 від 15.01.2013 р.; вих. №393 від 13.02.2013 р.; вих. №794 від 06.03.2013 р.; вих. №1266 від 04.04.2013 р.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензії з вимогою сплати суми боргу за надані послуги за договором №100 від 15.08.2012 р. у сумі 20953,24 грн., а саме: №55 від 24.12.2013 р. (за вих. №3395 від 24.12.2013 р.), №51 від 09.08.2013 р. (за вих. №2472 від 09.08.2013 р.), №58 від 17.02.2014 р. (за вих. №251 від 17.02.2014 р.), №78 від 05.05.2014 р. (за вих. б/н від 05.05.2014 р.), №111 від 09.02.2014 р. (за вих. №232 від 09.02.2015р.), №141 від 15.06.2015 р. (за вих. №б/н від 04.06.2015 р.), №162 від 03.08.2015 р. (за вих. №б/н від 03.08.2015 р.), №173 від 19.10.2015 р. (за вих. №б/н від 19.10.2015р.), №191 від 07.12.2015р. (за вих. №б/н від 07.12.2015 р.); повторна претензія від 26.01.2016 р.

Також, позивачем в порядку досудового врегулювання спору було направлено на адресу відповідача претензії з вимогою оплати суми боргу за надані послуги за договором №100 від 02.11.2012 р. у сумі 10 326,95 грн., а саме: №54 від 24.12.2013 р. (за вих. №3394 від 24.12.2013 р.), №50/1 від 09.08.2013р. (за вих. №2471 від 09.08.2013 р.), №57 від 17.02.2014р. (за вих.№250 від 17.01. 2014 р.), №77 від 05.05.2014 р. (за вих. №б/н від 05.05.2014 р.), від 10 від 09.02.2014 р. (за вих. №231 від 09.02.2015р.), №140 від 15.06.2015 р. (за вих. №б/н від 04.06.2015 р.), №161 від 31.07.2015 р. (за вих.№ б/н від 03.08.2015 р.), №179-1 від 19.10.2015 р. (за вих. № б/н від 19.10.2015р.), №194-1 від 07.12.2015 р. (за вих. № б/н від 07.12.2015 р.), повторна претензія від 26.01.2016 р.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, а надав до суду лише заперечення в яких зазначає про не відповідність позову фактичним обставинам справи та письмовим доказам, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 31280,19 грн. (сума основного боргу за договорами: №100 від 15.08.2012р., №100 від 02.11.2012р., що укладені між позивачем та відповідачем) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. М.Горького" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 81, , р/р 2325 в Філії ПАТ "Промівестбанк", МФО 351458) на користь Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (61140, м. Харків, пров. Золотий,4, р/р 4400 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) заборгованість за надані послуги у сумі 31280,19 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. М.Горького" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 81, , р/р 2325 в Філії ПАТ "Промівестбанк", МФО 351458) на користь Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів" (61140, м. Харків, пров. Золотий,4, р/р 4400 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2017 р.

Суддя Ю.В. Светлічний