ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.2017 Справа № 904/7261/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 18 150 грн. 24 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Шуба Я.С. - представник, дов. від 17.05.2017р. №673;

Русанова В.В. - представник, дов. від 17.05.2017р. № 670 (була присутня у судовому засіданні 20.09.2017р.);

від відповідача: Чобанюк Т.М. - представник, дов. від 11.01.17р. №52-16/08.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 18 150 грн. 24 коп., що складає 17 598 грн. 72 коп. - плати за користування вагонами та 521 грн. 52 коп. - збору за зберігання вантажу.

Відповідач у відзиві (вх.№50471/17 від 14.09.2017р.) просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що: - згідно з залізничними накладними залізницею до перевезення були прийняті вагони на адресу відповідача; - на шляху прямування вагони були затримані за наказами від 17.01.2017р. №167 та від 19.01.2017р. №187; - підставою для нарахування плати за користування вагонами є вина вантажовласника та наявність акту загальною форми ГУ-23; - не вноситься за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях не загального користування вагонів, що належить підприємствам чи орендовані ними; - станція Гейківка, на якій було затримано спірні вагони, не відноситься ані до станції призначення, ані до підходу до вказаної станції призначення; - неправомірно нараховано збір за зберігання вантажу та плату за користування вагонами, що надходили на адресу позивача на колії станції Гейківка; - затримка вагонів за наказом №167 закінчилась 19.01.2017р. о 05:05год., однак спірні вагони не відправлялись на станцію призначення, а продовжували знаходитись на ст. Гейківка ще вісім годин до 19.01.2017р. 13:00год., а потім були повторно затримані за наказом №187; - відомості плати за користування вагонами представниками відповідача підписані із зауваженнями про відмову в сплаті плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, нарахованих за вагони, які затримані за наказами №№167, 186 у зв'язку з тим, що шляхи прийому були вільні для прийняття вагонів; - з актів загальної форми вбачається, що на момент видачі наказів з 26 наявних у станції призначення колій під затриманими вагонами була зайнята лише одна колія, що вбачається з актів загальної форми ГУ23 №№832-838 та №№872-873; - позивачем не доведено які cаме причини перешкоджали доставити спірні вагони на інші вільні колії; - позивачем не належним чином виконуються взяті на себе зобов'язання по договору щодо доставки вагонів своїм локомотивом вантажоодержувачу; - факт готовності відповідачем прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію підтверджується довідками про зайнятість колій на ст. Допоміжна; - правомірність затримки вагонів за наказом від 17.01.2017р. №167 та від 19.01.2017р. №167 позивачем не доведена, отже відсутні підстави для стягнення з відповідача плати за користування вагонами нарахованої за цими наказами; - зобов'язання щодо доставки вантажу, що надійшов на адресу відповідача, покладено повністю на позивача; - нарахована плата за користування вагонами за відомістю №15029200 є завищеною на 256 грн. 07 коп. (без ПДВ); - нарахована плата за користування вагонами за відомістю №23019075 є завищеною на 7 682 грн. 10 коп. (без ПДВ); - нарахована плата за користування вагонами за відомістю №23019083 є завищеною на 256 грн. 07 коп. (без ПДВ).

Крім того, відповідач у клопотанні (вх.№41404/17 від 25.07.2017р.) просить призначити у справі судову експертизу та на розгляд експерту поставити наступні питання: - яка причина того, що вагони за наказами від 17.01.2017 №167 та від 19.01.2017 №187 не були доставлені на станцію призначення - Кривий Ріг і чи пов'язаний цей факт з порушенням Позивачем вимог ЄТП щодо нормативу обробки вагонів на ст. Кривий Ріг?; - чи впливало на пропускну спроможність станції Кривий Ріг використання Залізницею приймально-відправних колій (відповідно до Розділу І ЄТП "Характеристика колій станції Кривий Ріг") під інші технологічні операції (накопичення, пропуск пасажирських і вантажних поїздів і т.п.)?; - чи мала Залізниця технічну можливість доставити ці вагони до станції призначення вчасно?; - який документ необхідний для здійснення аналізу технічної можливості станції призначення Кривий Ріг щодо приймання та відправлення вагонів вантажовласника: Графік виконаного руху по станції Кривий Ріг чи Положення (інформація) щодо зайнятості колій по станції Кривий Ріг, чи потрібно їх аналізувати в сукупності, для того, щоб визначити наявність технічної можливості у Позивача доставити спірні вагони, що затримані на станціях підходу, на станції призначення? - як здійснювати розрахунок загального часу затримки спірних вагонів при нарахуванні плати за користування вагонами у разі затримки одних і тих самих вагонів на одній станції підходу за декількома наказами?; - чи вірно розрахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу? якщо ні, то яка правильна сума?

Суд не вбачає підстав для призначення судової експертизи, оскільки:

- відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу;

- у господарського суду під час розгляду справи не виникло необхідності для роз'яснення питань, що потребують спеціальних знань, для вирішення даного спору.

Позивач у поясненні (вх.№51607/17 від 20.09.2017р.) по справі зазначає про те, що: - на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів; - накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача; - накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем; - в січні 2017р. за накладними залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача відповідача вантаж "вапно" та вантаж "порожні власні вагони"; - за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92; - підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження звичайний виробничий процес роботи станції; - на станції призначення окрім зайняття колії під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів, іншого власника під'їзної колії - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; - позивач не мав можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно; - спірна плата за користування та збір за зберігання розраховано на підставі норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів, у той час як розрахунок відповідача не містить нормативного обґрунтування; - заявлене клопотання відповідача про призначення судової експертизи є способом затягування судового процесу; - висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим; - станцією затримки може бути будь-яка станція на шляху прямування поїзду; - рішення про затримку поїздів приймається дирекцією на час "кидання" поїзду в залежності від місцевих умов та стану експлуатації роботи; - підставою для затримки вагонів є наказ начальника дирекції або уповноваженої ним особи про затримку вагонів з вини вантажовласника; - затримані поїзди оформлюються згідно затвердженого Порядку.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі статтею 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором; порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

28.11.2013р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", як залізницею, правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", як власником колії, правонаступником якого є відповідач - Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", було укладено договір №ПР/М-13-2/11-131387НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (надалі - Договір), відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції; під'їзна колія обслуговується власним локомотивом; межею під'їзної колії є знак «Межа під'їзної колії», який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 метрів від стрілки примикання.

Згідно з пунктом 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії.

За змістом пункту 11 Договору час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно до пункту 15 Договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України; за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Згідно пункту 5 Договору передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для під'їзної колії здійснюється через інтервал часу - 1,5 год; повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Пунктом 6 Договору передбачено, що вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії; здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Відповідно до пункту 8 укладеного між сторонами Договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг; повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Як вбачається за накладними №№ 40934846, 40935116, 40945669, 40945677, 40945685, 40945693, 40945701, 40945719, 40945735, 40945743, 40945750, 40945784, 40945800, 40945818, 40945823, 40945834, 40945842, 40945859, 40941346, 40941353, 40941361, 40941379, 40941387, 40941395, 40941411, 40941429, 40941437, 40941445, 40941452, 40941460, 40941486, 40941494 залізницею були прийняті порожні вагони для перевезення на станцію призначення - Кривий Ріг Придніпровської залізниці на адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Вагони, що перевозились за вказаними накладними, за наказами від 17.01.2017р. №167 о 10 год. 50 хв. та від 19.01.2017р. №187 о 13 год. 07 хв. були затримані на станції - Гейківка Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу (а.с. 29, 30).

Відповідно до наказу станції Гейківка від 17.01.2017р. №167 о 10 год. 50 хв. позивачем було затримано вагони №№ голова 56710619 хвіст 65570608 у кількості 32 вагонів, індекс поїзда 4011-84-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2124.

Повідомлення про затримку вагонів із станції Гейківка Придніпровської залізниці отримано відповідачем 17.01.2017р. о 12 год. 00 хв. (а.с. 27).

Відповідно до наказу станції Гейківка від 19.01.2017р. №187 о 13 год. 07 хв. позивачем було затримано вагони №№ голова 56710619 хвіст 65570608 у кількості 32 вагонів, індекс поїзда 4011-84-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2124.

Повідомлення про затримку вагонів із станції Гейківка Придніпровської залізниці отримано відповідачем 19.01.2017р. о 14 год. 15 хв. (а.с. 28).

За наведеними фактами станцією затримки - Гейківка Придніпровської залізниці було складено акти загальної форми ГУ-23 від 17.01.2017р. №3 та від 19.01.2017р. №4 та акти про затримку вагонів форми ГУ-23а від 17.01.2017р. №3 та від 19.01.2017р. №4 через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу відповідача, через несвоєчасне вивільнення колій від вантажу (а.с. 23-26).

Відповідно до актів про затримку вагонів форми ГУ-23а від 17.01.2017р. №3 та від 19.01.2017р. №4 поїзд №2124 відправлено 20.01.2017р. о 05 год. 30 хв.

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станції Гейківка Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу, за весь час знаходження спірних вагонів на станції Гейківка Придніпровської залізниці позивачем заявлено до стягнення плату за користування вагонами у сумі 17 598 грн. 72 коп., яка включена до відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№ 15029200, 23019075, 23019083 та збір за зберігання вантажу у сумі 521 грн. 52 коп. по накопичувальній картці ф. ФДУ-92 №23019022; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною виникнення спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, з огляду на таке.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі статтею 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата; порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами; зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства; за час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами; у разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями; час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника; час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам'ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Пунктом 5 ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 розділу ІІІ Правил).

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника; в акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ; наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці; облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією; усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів; станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Про зазначене також йдеться у пункті 14 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 року № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" та у пункті 5.3. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею". При цьому згідно вказаного Роз'яснення підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами, відповідно до Правил складання актів, Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з причин несвоєчасного забирання відповідачем вагонів, які надішли на його адресу та знаходилися на станції Гейківка Придніпровської залізниці позивачем правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами у сумі 17 598 грн. 72 коп. та збору за зберігання вантажу у сумі 521 грн. 52 коп.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом, через те, що Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" несвоєчасно звільняв колії станції Кривий Ріг від вантажу, який прибув на його адресу - спричинив ситуацію, з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов'язання за договором на перевезення по накладним і довезти вагони на станцію призначення його одержувачу - Публічному акціонерному товариству "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно з частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Отже, суд вважає , що визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. При цьому, вагони зі станції затримки мають бути відправлені з урахуванням поїзної обстановки, що існує в кожний конкретний момент часу. Під час аналізу поїзної обстановки враховуються рух поїздів та вагонів не лише позивача, а й інших суб'єктів, що не можна визначити експертним шляхом.

За таких обставин наявність вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, на підтвердження чого відповідач надав суду відповідні довідки, та за відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Разом із тим, безспірною є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції, - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП. У той час, як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Таким чином, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Крім того, суд вважає обґрунтованими здійснені позивачем нарахування плати за користування вагонами та збору за збереження вантажу, враховуючи таке.

По відомості плати форми ГУ-46 №15029200 загальний час користування вагоном №61247821 (а.с. 11) складає 56 год. 48 хв., у т.ч.: 42 год. 15 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 17.01.2017р. №167 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 17.01.2017р. №3); 14 год. 33 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 19.01.2017р. №187 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 19.01.2017р. №4).

Отже, сума плати, що підлягає стягненню за 56 год. 48 хв. по відомості плати форми ГУ-46 №15029200 становить 549 грн. 96 коп. (з ПДВ).

По відомості плати форми ГУ-46 №23019075 загальний час користування вагонами №№ 52236130, 53073086, 53073672, 53152773, 53158754, 53165221, 54573217, 54689922, 55117493, 55119689, 55537310, 55722920, 56063340, 56273626, 56463029, 56551930, 56579337, 56710619, 56736457, 56736747, 56739428, 59718411, 59783670, 59784033, 59784231, 60791472, 61234860, 61252714, 62329800, 65569345 (а.с. 13) складає 56 год. 48 хв., у т.ч.: 42 год. 15 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 17.01.2017р. №167 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 17.01.2017р. №3); 14 год. 33 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 19.01.2017р. №187 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 19.01.2017р. №4).

Отже, сума плати, що підлягає стягненню за 56 год. 48 хв. по відомості плати форми ГУ-46 №23019075 становить 16 498 грн. 80 коп. (з ПДВ).

По відомості плати форми ГУ-46 №23019083 загальний час користування вагоном №65570608 (а.с. 15) складає 56 год. 48 хв., у т.ч.: 42 год. 15 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 17.01.2017р. №167 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 17.01.2017р. №3); 14 год. 33 хв. - це затримка на шляху прямування по станції Гейківка по наказу від 19.01.2017р. №187 з вини одержувача (акт загальної форми ГУ-23 від 19.01.2017р. №4).

Отже, сума плати, що підлягає стягненню за 56 год. 48 хв. по відомості плати форми ГУ-46 №23019083 становить 549 грн. 96 коп. (з ПДВ).

Таким чином, загальна сума плати за користування вагонами становить 17 598 грн. 72 коп.

По накопичувальній картці форми ФУ-92 №23019022 загальний час, за який розраховується збір за зберігання вантажу у вагонах №№ 61247821, 52236130, 53073086, 53073672, 53152773, 53158754, 53165221, 54573217, 54689922, 55117493, 55119689, 55537310, 55722920, 56063340, 56273626, 56463029, 56551930, 56579337, 56710619, 56736457, 56736747, 56739428, 59718411, 59783670, 59784033, 59784231, 60791472, 61234860, 61252714, 62329800, 65569345, 65570608 (а.с. 17) складає 1 доба на підставі акту загальної форми ГУ-23 від 17.01.2017р. №3 (наказ від 17.01.2017р. №167).

Отже, плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог статтями 119, 125 Статуту залізниць України, пунктів 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, Розділу V Тарифного керівництва № 1, затвердженого наказом Мінтрансу № 551 від 15.11.1999р.

Плата за користування вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№ 15029200, 23019075, 23019083 залізницею розрахована вірно по кожному вагону окремо. В даному випадку плата за користування вагонами була нарахована тільки на час затримки вагонів на станції підходу Гейківка по наказам від 17.01.2017р. №167 та від 19.01.2017р. №187.

Твердження відповідача, що станція Гейківка, на якій було затримано спірні вагони, не відносяться ані до станції призначення, ані до станції підходу до станції призначення, є необґрунтованою, оскільки, про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізницею видається відповідний наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Отже, відповідно до наявних матеріалів у справі, відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 00191000) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) 17 598 (сімнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 72 коп. - плати за користування вагонами, 521 (п'ятсот двадцять одна) грн. 52 коп. - збору за зберігання вантажу та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

02.10.2017р.