ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.2017 Справа № 904/7777/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК", м. Кременчук, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРБУД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Білобров І.О., дов. від 01.06.17р.

від відповідача: Глущенко А.В., дов. від 06.08.17р.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРБУД" про стягнення заборгованості у розмірі 114 682,10грн., пені у розмірі 10 887,33грн., 3% річних у розмірі 1 302,38грн., інфляційних у розмірі 8 070,17грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів №115-13/03/17 від 13.03.2017р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару і наданих транспортних послуг.

30.08.2017р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 114 682,10грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору, а також стягнути з відповідача пеню у розмірі 10 887,33грн., 3% річних у розмірі 1 302,38грн., інфляційні у розмірі 8 070,17грн.

12.09.2017р. від позивача надійшли уточнення позовних вимог, в яких він просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 11 715,71грн., 3% річних у розмірі 1 401,91грн., інфляційні у розмірі 6 999,10грн.

26.09.2017р. позивач у судовому засіданні просив суд припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 114 682,10грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

26.09.2017р. відповідач у судовому засіданні зазначив, що розрахунок пені у розмірі 11 715,71грн., 3% річних у розмірі 1 401,91грн. та інфляційних у розмірі 6 999,10грн. здійснений позивачем правильно.

26.09.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРБУД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів №115-13/03/17.

За п.1.1. договору в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця (поставити), а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов'язується прийняти у свою власність й оплатити нафтопродукти (далі - товар), у відповідності до умов договору і додаткових угод до нього.

Поставка товару відбувається на підставі додаткових угод до цього договору, які підписуються повноважними представниками сторін і скріплюються печатками сторін та є невід'ємною частиною цього договору, в яких сторонами узгоджується ціна і загальна вартість, кількість, асортимент, умови поставки, терміни відправлення, терміни поставки та оплати товару й інші умови поставки (п.1.2. договору).

Відповідно до п.1.4. договору загальна вартість договору складається з суми загальної вартості товару, поставленого покупцеві згідно з додатковими угодами, що є невід'ємною частиною договору.

Постачальник зобов'язується на підставі підписаної сторонами додаткової угоди передати (поставити) у власність покупця товар (п.п.2.1.1. договору).

Відповідно до п.п.2.2.1. покупець зобов'язується своєчасно та в повному обсязі (у відповідності до умов відповідної додаткової угоди) здійснювати приймання та оплату товару, підписувати та повертати постачальнику належні йому екземпляри документів, а також у разі використання транспорту постачальника відшкодовувати постачальнику витрати, що пов'язані з перевезенням товару.

Поставка товару здійснюється на підставі підписаної сторонами відповідної додаткової угоди до договору (п.4.1. договору).

Згідно п.4.2. договору товар поставляється покупцеві залізничним або автомобільним транспортом партіями в межах обсягу, в кількості та за ціною, визначених додатковими угодами на умовах EXW; FCA; CPT у відповідності до "Інкотермс", у діючій на момент укладення додаткової угоди редакції, в частині, що не суперечить умовам договору та відповідної додаткової угоди. Конкретна умова відправлення та поставки товару, редакція "Інкотермс" визначаються у відповідній додатковій угоді на поставку товару.

Послуги щодо відправлення та перевезення товару до станцій призначення, які зазначені покупцем у заявці, а також послуги щодо приймання товару можуть надаватись сторонам договору третіми особами - вантажовідправником, перевізником, експедитором та вантажоодержувачем. У документах на перевезення товару (залізничних накладних, товарно-транспортних накладних), що поставляється за цим договором, можуть бути зазначені не постачальник та покупець, а вантажовідправник та вантажоодержувач (п.4.4. договору).

Згідно п.4.5. договору поставка товару автомобільним транспортом здійснюється погодженими партіями автомобільним транспортом покупця.

Відповідно до п.4.6. договору у разі понесених транспортних витрат постачальником пов'язаної з оплатою перевезення товару до місця призначення сума витрат щодо перевезення відшкодовується покупцем.

Пунктом 4.8. договору передбачено, що строк поставки та відправлення певного обсягу товару узгоджується сторонами у відповідній додатковій угоді до договору. Відправлення товару здійснюється на підставі відповідної письмової заявки покупця, в якій зазначаються залізничні та/або поштові реквізити залізничної станції та/або пункту призначення поставки товару, найменування покупця та/або вантажоодержувача, із зазначенням необхідних залізничних кодів станцій та вантажоодержувачів, а також підписаної сторонами відповідної додаткової угоди, після отримання від покупця попередньої оплати за товар і за умови відсутності зі сторони покупця простроченої заборгованості за попередні поставки товару, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

У відповідності до п.4.10. договору приймання-передача (поставка) товару оформлюється актом приймання-передачі товару або видатковою накладною.

На постачальника покладається обов'язок оформити акт приймання-передачі товару або видаткову накладну (п.5.11. договору) та передати зазначені документи покупцю. На покупця покладається обов"язок підписати зі своєї сторони та скріпити печаткою акт приймання - передачі товару (підписати видаткову накладну) одразу після отримання зазначених документів від постачальника, після чого покупець зобов'язується повернути постачальнику один екземпляр вказаного акту (видаткову накладну) в оригіналі. Покупець зобов'язується також повернути постачальнику копії транспортних (перевізних) документів (у разі поставки товару залізничним транспортом - копію залізничної накладної, а у разі поставки товару автомобільним транспортом - копію товарно-транспортної накладної).

Згідно п.4.11. договору датою поставки товару вважається:

- за умови поставки товару автомобільним транспортом на умовах FСА, СРТ - дата, яка вказана у товарно-транспортній накладній при прийомі товару до перевезення;

- при поставці на умовах ЕХW - дата підписання сторонами акту прийому-передачі товару.

Пунктом 4.12. договору передбачено, що за наслідками передачі товару постачальник та покупець оформлюють документи:

- при поставці товару на умовах ЕХW - акт приймання-передачі товару;

- при поставці товару автомобільним транспортом на умовах FCA, CPT - видаткова накладна або акт приймання-передачі товару, який складається на підставі копій товарно-транспортних накладних.

Згідно п.5.4. договору ціна товару є договірною, зазначається з урахуванням ПДВ, та узгоджується в додаткових угодах в залежності від умов поставки товару.

06.05.2017р. сторони уклали додаткову угоду №5, згідно якої позивач зобов'язався відвантажити, а відповідач - прийняти та сплатити за відвантажені нафтопродукти: бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90, 22,360 т, на загальну суму 200 122,00грн.; пункт постачання: м. Дніпро; строк постачання: 2 дні; вантажоодержувач: покупець; тара і упаковка: товар постачається наливом в автоцистерну, знайдену та надану позивачем. Оплата транспортних послуг здійснюється окремо від вартості товару, оформлюється актом здачі-прийняття виконаних послуг за перевезений тоннаж і складає 6 484,40грн, у т.ч. ПДВ 20% - 1 080,73грн.

Крім того, 11.05.2017р. сторони уклали додаткову угоду №6, згідно якої позивач зобов'язався відвантажити, а відповідач - прийняти та сплатити за відвантажені нафтопродукти: бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90, 22,900 т, на загальну суму 212 970,00грн.; пункт постачання: м. Дніпро; строк постачання: 2 дні; вантажоодержувач: покупець; тара і упаковка: товар постачається наливом в автоцистерну, знайдену та надану позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору та додаткової угоди №5 позивач поставив відповідачу товар на суму 200 122,00грн., що підтверджується видатковою накладною №349 від 06.05.2017р. і товарно-транспортною накладною №349 від 06.05.2017р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень (а.с.22, 24). Крім того, надання позивачем відповідачу транспортних послуг підтверджується актом надання послуг №349 від 06.05.2017р. на суму 6 484,40грн. (а.с.23).

До того ж, на виконання умов договору та додаткової угоди №6 позивач поставив відповідачу товар на суму 212 970,00грн., що підтверджується видатковою накладною №361 від 11.05.2017р. і товарно-транспортною накладною №361 від 11.05.2017р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень (а.с.30, 32).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів в сумі, яка зазначена у відповідній додатковій угоді до цього договору, на поточний рахунок постачальника, якщо інше не передбачено додатковою угодою (п.5.1. договору).

Відповідно до п.5.2. договору оплата здійснюється покупцем за умовами попередньої оплати згідно рахунку або за договором.

Датою здійснення оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.5.3. договору).

Згідно п.5.7. договору витрати постачальника щодо перевезення товару до місця призначення відшкодовуються покупцем протягом п'яти банківського дня з моменту виставлення постачальником рахунку (за винятком випадків поставки товару на умовах СРТ).

У відповідності до п.1.6. додаткових угод №5 та №6 умови оплати: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах оплати - відстрочка платежу 7 (сім) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач повинен був оплатити поставлений товар за додатковою угодою №5 - 13.05.2017р., а за додатковою угодою №6 - 18.05.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково розрахувався за поставлений товар до порушення провадження у справі: 19.05.2017р. - 100 000,00грн., 23.05.2017р. - 100 000,00грн., 06.07.2017р. - 54 894,30грн., 12.07.2017р. - 30 000,00грн., 21.07.2017р. - 20 000,00грн., 27.07.2017р. - 20 000,00грн., 07.08.2017р. - 20 000,00грн., а також після порушення провадження у справі сплатив залишок заборгованості за поставлений товар та надані транспортні послуги: 10.08.2017р. - 20 000,00грн., 17.08.2017р. - 10 000,00грн., 21.08.2017р. - 44 682,90грн.

Згідно п.4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 40 000,00грн. слід відмовити, а не припинити провадження у справі в цій частині, оскільки борг у розмірі 40 000,00грн. сплачено 27.07.2017р. та 07.08.2017р., тобто до порушення провадження у справі (09.08.2017р.).

Провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 74 682,10грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що у разі неоплати, несвоєчасної або неповної оплати товару покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, від суми невиконаних обов'язків за кожен день прострочення платежу та за весь період прострочки.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 14.05.2017р. по 21.08.2017р. у розмірі 11 715,71грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню, без включення в періоди днів фактичної часткової/повної оплати заборгованості, за загальний період з 14.05.2017р. по 20.08.2017р., встановив, що вона складає 10 481,36грн. та підлягає до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити у зв"язку із неправильним визначенням періодів для її нарахування.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 14.05.2017р. по 21.08.2017р. у розмірі 1 401,91грн., а також інфляційні за загальний період з 14.05.2017р. по 21.08.2017р. (з травня по липень 2017р.) у розмірі 6 999,10грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних, без включення в періоди днів фактичної часткової/повної оплати заборгованості, за загальний період з 14.05.2017р. по 20.08.2017р., встановив, що вони складають 1 248,94грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити у зв"язку із неправильним визначенням періодів для їх нарахування.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Згідно рекомендацій Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць.

Враховуючи вищенаведені роз"яснення, господарський суд, перерахувавши інфляційні з червня по липень 2017р., встановив, що вони складають 3 470,70грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних суд вважає за необхідне відмовити у зв"язку із неправильним визначенням періодів для їх нарахування.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідач частково сплатив заборгованість у розмірі 20 000,00грн. до порушення провадження у справі, а саме 07.08.2017р., однак після звернення позивача з позовом до суду (04.08.2017р.), враховуючи ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти судовий збір на відповідача у розмірі 1 648,24грн.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 74 682,10грн.

В іншій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРБУД" (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, 10, офіс 1, ) пеню у розмірі 10 481,36грн. (десять тисяч чотириста вісімдесят одна грн. 36коп.), 3% річних у розмірі 1 248,94грн. (одна тисяча двісті сорок вісім грн. 94коп.), інфляційні у розмірі 3 470,70грн. (три тисячі чотириста сімдесят грн. 70коп.) та 1 648,24грн. (одна тисяча шістсот сорок вісім грн. 24коп.) судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.10.2017р.

Суддя В.І. Петрова