РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017Справа №910/11057/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бугга"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Дорбудмеханізація"

про стягнення 996 192,12 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Цибіков О.В. (представник за довіреністю від 06.07.2017р.);

від відповідача: Сніжко О.Ю. (представник за довіреністю від 01.08.2017р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бугга" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Дорбудмеханізація" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором №3-У надання послуг від 01.07.2013р. в розмірі 996 192,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором не виконав та не здійснив повну оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Відповідач надав для долучення до матеріалів справи письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечує проти задоволення судом позовних вимог, проте через відсутність грошових коштів не може виконати взяті на себе зобов'язання за договором, укладеним з позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 08.08.2017р.

В судовому засіданні 08.08.2017р. судом оголошено перерву до 12.09.2017р.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які сприяють всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 12 вересня 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено Договір №3-У надання послуг (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку і на умовах цього договору виконавець надавав послуги будівельною технікою замовникові по його заявці, а замовник за умовами п. 1.2. Договору зобов'язувався надати фронт робіт для замовленої техніки і сплатити надані послуги.

Як передбачено в п. 2.1. Договору загальна сума наданих виконавцем послуг визначається виходячи з розрахунку загального об'єму (машино-часів, тони, кубів, ходки і тому побідне) надання послуг, згідно з Додатком № 1 до договору.

У відповідності до п. 4.1. Договору факт надання послуг підтверджується відповідним актом надання послуг, складеним на підставі первинної документації (змінних паспортів, шляхових листів, актів геодезичних вимірів і тому подібне).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення ґрунту на загальну суму 996 192,12 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченою копією акту № Б-00000002 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2013р. на вказану вище суму, який без взаємних претензій підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

Згідно п. 2.2. Договору розрахунок за надані послуги здійснюється замовником в національній валюті України, протягом 3-х (трьох) днів з моменту підписання акту надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, або в інших формах, що не суперечать чинному законодавству України.

В п. 3.1.7. Договору замовник взяв на себе зобов'язання здійснювати оплату за надані послуги в терміни, вказані в п. 2.2. договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов'язань (п. 7.1. Договору).

В Додатку № 1 до договору сторони погодили істотні умови договору, а саме яким чином будуть надаватись послуги, вартість послуг, загальну вартість послуг, тощо.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2013р. до договору сторони домовились п. 7.1. Договору викласти в наступній редакції: «Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов'язань».

Відповідач взяті на себе зобов'язання в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за надані позивачем послуги виконав неналежним чином та не оплатив вартість послуг на суму 996 192,12 грн. та допустив виникнення заборгованості перед позивачем на вказану суму.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 24.12.2014р. на суму 996 192,12 грн., на яку відповідачем було надано гарантійний лист від 20.01.2015р., яким останній гарантував виплату позивачеві заборгованість за договором.

З огляду на те, що відповідачем не здійснено оплату вартості наданих послуг у передбачені договором строки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором послуг.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір послуг є оплатним, відтак одним із основних обов'язків замовника є оплата їх вартості. Ціна - грошове відображення вартості послуг.

Факт надання позивачем передбачених договором послуг на загальну суму 996 192,12 грн. є доведеним, документально підтвердженим та не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги п. 2.2. Договору обов'язок відповідача щодо оплати вартості наданих позивачем послуг мав бути виконаний протягом 3-х (трьох) днів з моменту підписання акту надання послуг, а прострочення оплати вартості вказаних вище послуг у відповідача виникло з наступного дня після спливу вказаного строку (з 04.08.2013р.).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 996 192,12 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність у нього грошових коштів для погашення наявної перед позивачем заборгованості судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки, як вже зазначалось судом, за приписами чинного законодавства України та умов договору зобов'язання мають бути виконані належним чином, а судом встановлено прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/11057/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 996 192,12 грн. суми основного боргу.

Судовий збір в розмірі 14 942,88 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Дорбудмеханізація" (ідентифікаційний код 35399269, адреса: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 21 Л, каб. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бугга" (ідентифікаційний код 38708098, адреса: 08720, Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова, буд. 37) 996 192,12 грн. (дев'ятсот дев'яносто шість тисяч сто дев'яносто дві гривні 12 коп.) суми основного боргу та 14 942,88 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві гривні 88 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2017р.

Суддя С.М. Морозов