ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р.Справа № 916/1598/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача за первісним позовом (ТОВ "Дитячі та спортивні майданчики"): Запорожцев В.В. за довіреністю 12.12.2016р.;

від відповідача за первісним позовом (ТОВ "БІО-ПАРК"): Швець Є.І. за довіреністю від 17.02.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1598/17:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики";

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК";

про стягнення 177381,61 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики"

про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Дитячі та спортивні майданчики" (далі - Позивач) звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю „БІО-ПАРК" (далі - Відповідач) із позовом про стягнення боргу з підстав порушення Відповідачем умов договору № 66293 про поставку поліуретанового покриття від 18.04.2016 р. (далі - Договір)

На підставі ст. ст. 3, 11, 207, 509, 526. 612, 626, 627, 639 Цивільного кодексу України, ст ст. 193,198 Господарського кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Представник відповідача з позовом не згоден, з підстав вкладених у відзиві на позов.

11.09.2017 р, до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" із зустрічним позовом про зобов'зання вчинити певні дії у якому просить зобов'язати Позивача - ТОВ „Дитячі та спортивні майданчики" виконати умови вказаного Договору № 66293 про поставку поліуретанового покриття від 18.04.2016р., а саме усунути у встановленому порядку всі виявлені недоліки поліуретанового покриття, яке змонтовано за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22-Ж.

З підстав ст.ст. 3, 11, 509, 526, 538, 709, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України Відповідач просить зустрічний позов задовольнити.

Позивач за первісним позовм із зустрічним позовом не згоден з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

В засіданнях суду оголошені перерви 11.09.2017р. та 20.09.2017р. за правилами ст. 77 ГПК України.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 11 вересня 2017 р. строк вирішення спору продовжений на 15 днів до 26 вересня 2017 р.

В засіданні суду 25 вересня 2017 р. за правилами ст. 85 ГПК України, в присутності представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі 18.04.2016 р. укладений Договір № 66293 на поставку та встановлення поліуретанового покриття (далі - Договір).

За умовами Договору Позивач поставив товар згідно специфікацій до Договору та змонтував на визначене Відповідачем місце за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22Ж.

Поставка та монтаж товару виконано Позивачем в строки та в порядку визначені Договором, що підтверджується Актом виконання робіт № 66293 від 06.06.2016р.

На виконання умов Договору Відповідачем 19.04.2016р. частково оплачено вартість товару в сумі 283500,00 грн., згідно п. 4.3 Договору.

Відповідно доп 2.1 2 та п. 3.1. Договору та Специфікації, термін поставки та монтаж товару протягом 30 діб з моменту внесення передплати та за умови сприятливих погодних умов та за умови своєчасної передачі Відповідачем підготовленого майданчика Позивачу, а саме до 16 травня 2016 року, а в разі затримки передачі майданчика термін поставки та монтажу переноситься пропорційно терміну затримці: (п. 2.1.3. Договору).

Після отримання передплати та передачі йому Відповідачем підготовленого до монтажу майданчика Позивач, як цього вимагають умови Договору та специфікаї, виконав свої зобов'язання за Договором, поставив та змонтував товар та надав Відповідачеві відповідні документи.

Відповідно до умов договору (п. 4.3) Відповідач зобов'язаний був остаточно розрахуватись протягом п'яти днів з моменту підписання Акту приймання передачі товару.

Відповідач підписав Акт виконання робіт № 66293 від 06 06.2016р але остаточно не розрахувався з Позивачем, як цього вимагають умови договору

Позивач зазначає, що заборгованість Відповідача складає 121 500 грн.

Згідно з п 8 5 Договору за несвоєчасну оплату товару, Замовник сплачує пеню в розмірі 0.5% від вартості неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення але не більше подвійної облікової ставки Нацюнального банку України, що діяла в період прострочення. Враховуючи це позивач зазначив, що Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу, крім суми основної заборгованості за поставлений та змонтований товар, додатково пеню за невиконання зобов язань згідно умов Договору.

Таким чином, відповідачеві нараховано пені в сумі 37300,84 грн., також 3% річних в сумі 3645 грн. та інфляційних втрат в сумі 14935,77 грн.

У зустрічному позові відповідач просить усунути недоліки вказаного покриття посилаючись на виявлені нерівності покриття, що призводять до значного накопичування вологи, скручування та вздуття верхнього шару.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, на виконання вказаного договору сторонами у справі складений акт виконаних робіт від 06 червня 2016 р.

Проте, відповідач у своєму відзиві зазначає, що він не підписував вказаний акт від 06.06.2016р., у зв'язку з необхідністю ретельного огляду поставленого та змонтованого позивачем товару.

Разом з цим, своїм листом від 13.09.2016р. відповідач повідомив позивача про виявлені недоліки, зазначивши при цьому що не має можливості підписати акт від 06.06.2016р. у зв'язку і з виявленими недоліками та звернувся із вимогою здійснити гарантійне виправлення недоліків.

Відповідно до п 2.1.4 Договору, постачальник (позивач) зобов'язується усувати у встановленому порядку всі виявлені недоліки Товару в період гарантійного обслуговування.

Відповідно до додатку №1 до Договору, а саме специфікації на товар, гарантія на Товар складає 1 рік.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору, у випадку виявлення в період гарантійного терміну недоліків товару, замовник (відповідач) має скласти акт при виявлені недоліки Товару, який має містити: опис частини товару з недоліками, адресу встановленого Товару з недоліками, дату виявлення недоліків, детальний опис недоліків, цифрове фото недоліків (за наявності такої можливості). Такий акт має бути підписаний уповноваженими представниками замовника та завірений його печаткою.

У зв'язку з викладеним, відповідачем складений дефектний акт від 08.09.2016р. та направлений позивачу разом із листом №59БП від 13.09.2016р. для усунення недоліків. Відповідно до п. 6.2 Договору, після отримання копії акту (або оригінального примірника), постачальник протягом 5 (п'яти) календарних днів приймає рішення та надає замовнику відповідь факсимільним чи іншим видом зв'язку щодо порядку усунення виявлених недоліків.

Проте, як зазначає відповідач та не спростовано позивачем, в порушення умов п.6.2 Договору, позивач протягом п'ти календарних днів не надав замовнику відповіді факсимільним чи іншим видом зв'язку щодо порядку усунення виявлених недоліків.

Дотепер зазначені недоліки позивачем не були усунуті, що і спонукало відповідача звернутись до суду із зустрічним позовом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналізуючи приведене суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не надано жодного об'єктивного доказу на його підтвердження. Всі обставини зазначені у зустрічному позові базуються лише на припущеннях, що суперечить ст. 33 ГПК України.

Крім цього, як зазначив позивач, виявлення вкзаних недоліків могло бути спричинено неналежними діями відповідача, оскільки умовами Договору передбачений обов'язок відповідача щодо вибору та підготовка земельної ділянки, а також дотримання Правил експлуатації Товару.

Таким чином, на думку суду, зазначені у зустрічному позові обставини, не підтверджені належними доказами, а вказаний дефектний акт не може бути доказом, який свідчить про неналежне виконання позивачем умов договору.

Відтак, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні первісного позову - відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02 жовтня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук