Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" вересня 2017 р. Справа № 906/594/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність від 01.06.2017;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (м. Одеса)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок" (м. Житомир)

про стягнення 61801,22 грн. та зобов'язання вчинити певні дії

Спір розглянуто у більш тривалий строк ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 04.09.2017 до 19.09.2017.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок" 61801,22грн. - штрафних санкцій та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема, поставити товар згідно договору - черевики чоловічі та жіночі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару у строк, обумовлений договором поставки №ОД/НХ-17-99НЮ від 16.02.2017, тому позивач відповідно до умов договору та положень чинного законодавства має право на застосування штрафних санкцій до ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" у зв'язку з порушенням останнім строку виконання господарського зобов'язання.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив. 13.09.2017 на адресу суду від позивача надійшла заява №НХ/7-09 від 07.09.2017, відповідно до якої ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" відмовляється від вимоги щодо зобов'язання ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" поставити 910 пар черевиків чоловічих робочих та 134 пари черевиків жіночих, оскільки 30.06.2017 та 14.07.2017 дана продукція була поставлена позивачу. Позовні вимоги в частині стягнення 61801,22грн штрафних санкцій підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання подав заяву №240 від 19.09.2017 та пояснив, що затримка поставки продукції згідно договору №ОД/НХ-17-99НЮ від 16.02.2017 пов'язана з аварійністю ливарного обладнання, яке було задіяне у виробництві та тривалий час перебувало на ремонті. Крім того, зазначив, що станом на день судового засідання товар поставлений позивачу у повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними та не заперечується представником позивача.

Дослідивши заяву ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" №НХ/7-09 від 07.09.2017 про часткову відмову від позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Господарський суд не приймає відмову від позову, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що заява про часткову відмову від позову підписана уповноваженою особою, не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси сторін, зазначена заява приймається судом.

Суд розглядає справу в частині вимог про стягнення 61801,22грн. штрафних санкцій, з яких 10123,22грн. - пеня та 51678,00грн. - штраф.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що 16.02.2017 між ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (замовник/позивач) та ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" (постачальник/відповідач) укладено договір поставки №ОД/НХ-17-99НЮ (а.с.12-14), за умовами якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору і є його невід'ємною частиною (п.1.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені графіком поставки (Додаток №2) .

Пунктом 5,2 договору сторони погодили, що в межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки, постачальник зобов'язується здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом : (0142) 24-18-93, електронною поштою: sbut_krok@i/ua, листом за адресою: 10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 122).

Згідно додатку №2 до договору в першому кварталі 2017 року відповідач мав поставити 1730 пар черевиків чоловічих робочих та 200 пар черевиків жіночих робочих (а.с.15 на звороті), на підставі заявок №НХ-13/2470 від 02.03.2017 та №НХ-13/3070 від 23.03.2017 (а.с.17-18).

Замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації (п.6.1 договору).

Специфікацією №1 до договору визначено, що вартість 1 пари черевиків чоловічих робочих складає 247,50грн з ПДВ, черевиків жіночих робочих становить 247,50грн з ПДВ; загальна сума поставки - 1899562,50грн (один мільйон вісімсот дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят дві гривні, 50коп) з урахуванням ПДВ 20% 316593,75грн (триста шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто три гривні, 75коп) (а.с.15).

Відповідно до п.7.2 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 30 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або уповноваженими представниками видаткової накладної.

Згідно п. 9.5 договору підтвердженням про одержання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 11.3 договору передбачено відповідальність постачальника, зокрема:

- у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у сумі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки;

- за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої у строк продукції.

На виконання умов договору ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" на підставі видаткових накладних №58 від 20.03.2017 та №73 від 31.03.2017 (а.с.19,23) було поставлено позивачу черевики чоловічі робочі та черевики жіночі робочі, а саме:

- акт приймання-передачі товару №58 від 20.03.2017 - 461 пара черевиків чоловічих робочих на суму 114097,50грн (а.с.20).

- акт приймання-передачі товару №73 від 31.03.2017 - 359 пар черевиків чоловічих робочих та 66 пар черевиків жіночих робочих на суму 105187,50грн (а.с.24).

За даними позивача, станом на 06.07.2017 відповідачем було поставлено лише 820 пар черевиків чоловічих робочих та 66 пар черевиків жіночих робочих на загальну суму 219285,00грн.

Таким чином, станом на 06.07.2017 відповідачем не було поставлено 910 пар черевиків чоловічих робочих та 134 пари черевиків жіночих робочих на загальну суму 258390,00грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за договором позивачем на адресу відповідача направлялася претензія (вих. №НХ-В/5086 від 24.05.201) щодо поставки товару та сплати штрафних санкцій (пеня, штраф) за порушення термінів постачання продукції, яка залишилась без відповіді та задоволення.

Однак, станом на 06.07.2017 відповідачем не було поставлено товар позивачу на суму 258390,00 грн.

В зв'язку з порушенням строків поставки товару та на підставі п.11.3 договору позивач нарахував відповідачу на вартість невчасно поставленого товару пеню в розмірі 10123,22грн за період прострочення з 01.04.2017 по 24.05.2017 та штраф за прострочення поставки продукції у розмірі 51678,00 грн.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно зі статтею 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Судом встановлено, що сторони у договорі №№ОД/НХ-17-99НЮ від 16.02.2017 погодили строк поставки товару, а саме: не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту отримання письмових заявок замовника.

Відповідач станом на 06.07.2017 здійснив поставку товару частково, про що свідчать видаткові накладні та акти приймання-передачі товару.

Отже, позивач ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" відповідно до умов договору і положень чинного законодавства має право на застосування штрафних санкцій до ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" у зв'язку з порушенням останнім строку виконання господарського зобов'язання.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов'язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов'язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що пунктом 11.3 договору поставки від 16.02.2017 сторони визначили, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у сумі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки. Крім того, за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої у строк продукції.

Тобто розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення та у відсотковому відношенні від суми непоставленого товару у строк, визначений договором, що за визначенням статті 549 ЦК відповідає поняттю "пеня" та "штраф".

Розрахунки пені та штрафу перевірені судом, є вірними, несвоєчасна поставка товару за договором доведена матеріалами справи та не заперечується відповідачем, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 10123,22грн. та штрафу в розмірі 51678,00грн. є правомірними.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 10123,22грн. пені та 51678,00грн. штрафу обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

В частині позову щодо зобов'язання ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" поставити 910 черевиків чоловічих робочих та 134 пари черевиків жіночих суд припиняє провадження на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок" (10006, м. Житомир, вул. Героїв Пожежних, 122, )

- на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд, 19, ):

- 51678,00грн. - штрафу;

- 10123,22грн. - пені;

- 1600,00грн. - судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині зобов'язання ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" поставити 910 черевиків чоловічих робочих та 134 пари черевиків жіночих на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25 вересня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу,

2 - позивачу (рек. з повід.)