ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуСправа № 912/2329/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2329/17

за позовом: Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Кропивницький

до відповідача: Созонівської сільської ради, с. Созонівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область

про стягнення 131 284,83 грн

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 127 від 10.02.17;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 19.09.17.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дочірнє підприємство "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення із Созонівської сільської ради заборгованості в сумі 131 284,83 грн, з яких: 101 109,60 грн - основної суми боргу, 24 856,59 грн інфляційних втрат та 5 318,64 грн - 3 % річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 91-КР від 01.10.2015 в частині здійснення оплати за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду від 14.08.2017 за поданим позовом порушено провадження у справі № 912/2329/17.

18.09.2017 на адресу господарського суду надійшов відзив Созонівської сільської ради № 71/09-Б від 14.09.2017, відповідно до змісту якого відповідач повідомив про визнання позовних вимог.

В судовому засіданні 19.09.2017 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 19.09.2017 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю; представником відповідача позов визнано.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, врахувавши пояснення сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 між Созонівською сільською радою (далі - Замовник) та Дочірнім підприємством "Кіровоградський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - Підрядник) укладено Договір підряду № 91-КР (далі - Договір, а.с. 8-11).

Відповідно до умов п.п. 1.1., 1.2. Договору, Підрядник власними силами і засобами виконує поточний ремонт асфальтобетонного покриття по вулицям Академічна, Паркова, Профспілкова, Центральна, Чигринова та Садова в с. Созонівка Кіровоградського району, відповідно до проектно-кошторисної документації та умов Договору. Об'єкт будівництва: асфальтобетоного покриття по вулицям Академічна, Паркова, Профспілкова, Центральна, Чигринова та Садова в с. Созонівка Кіровоградського району.

Згідно п. 1.3. Договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною Договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва за умови, що вони не призведуть до підвищення договірної ціни більше ніж на 10 відсотків і до зміни характеру робіт. Внесення змін до проектно-кошторисної документації, що більше ніж на 10 відсотків, допускається тільки за згодою підрядника.

Відповідно до п.п. 3.1.- 3.2. Договору сторони погодили, що договірна ціна робіт визначається на основі кошторису і складає 101 109,60 грн, в т.ч. ПДВ, що є невід'ємною частиною Договору. Договірна ціна визначається у відповідності з положенням чинних ДБН та ВБН.

У разі необхідності виконання додаткових робіт, уточнення договірної ціни буде здійснюватися згідно п.п. 3.3.3.2 та. 3.3.3.3 ДБН Д.1.1.1-2000 за фактичними витратами Підрядника, що обґрунтовуються розрахунками і оформляються сторонами шляхом укладання додаткових угод при погодженні із Замовником.

Замовник забезпечує фінансування робіт на поточний рік відповідно до плану фінансування в сумі 101 109,60 грн з ПДВ (п. 10.1. Договору).

Відповідно до змісту п. 10.2 Договору, Замовник має право уточнювати план фінансування протягом поточного року у разі внесення змін у строки виконання робіт, прийняття рішення про прискорення чи уповільнення темпів виконання робіт, а також із урахуванням наявних у нього коштів, обсягів фактичного виконання робіт; одночасно із уточненням плану фінансування Сторони внесуть зміни і інші умови Договору.

У п.п. 11.1. - 11.2. Договору сторонами узгоджено проведення розрахунків за виконані роботи. Так, Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, готує ОСОБА_3 приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) і подає їх для підписання Замовнику з 25 по 28 число місяця виконання робіт.

Замовник зобов'язаний підписати подані Підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 20 днів з дня підписання документів Замовником.

Строком Договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його укладення (п. 16.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками Підрядника та Замовника, скріплений печатками сторін.

Сторонами складено та підписано Договірну ціну на поточний ремонт асфальтобетонного в с. Созонівка Кіровоградського району, яка складає 101 109,60 грн (а.с. 12).

За змістом частин першої, другої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Господарські зобов'язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору як угоди (правочину) є сукупністю визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зі змісту спірного договору вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобов'язання, вартості робіт та строку виконання, відповідальності за порушення його умов.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсними не визнаний.

Відтак, в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 Господарського кодексу України регулюються відповідними нормами зобов'язального права і глави 61 Цивільного кодексу України.

Приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою закону належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором підряду відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Згідно п. 11.1 Договору прийом виконаних Підрядником робіт оформлюється ОСОБА_3 виконаних робіт за формою №КБ-2в і довідкою №КБ-3 та оплата здійснюється Замовником протягом 20 днів з дня підписання документів.

На виконання умов Договору між сторонами підписано ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2015, які підтверджують факт прийняття робіт за договором на суму 101 109,60 грн (а.с. 12 - 15а).

ОСОБА_3 та Довідку підписано посадовими особами Замовника та Підрядника за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплено печатками підприємств. Акт та Довідка містять посилання на договір, що свідчить про його підписання саме на виконання договору №91-КР від 01.10.2015. Дата підписання документів - 12.10.2015.

З огляду на підписання без заперечень ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за договором та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт у порядку п. 11.1 договору, суд вважає, роботи прийнятими належним чином.

Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За правилами статей 525, 526 і 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як передбачено у п. 11.1. Договору, оплата здійснюється протягом 20 днів з підписання документів Замовником.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Проте, відповідач обов'язок щодо проведення своєчасного та повного розрахунку не виконав, що стало підставою для застосування позивачем заходів досудового врегулювання спору. Так, 22.06.2017 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про сплату заборгованості в сумі 101 109,60 грн за Договором (а.с. 16), яка залишена ним без відповіді та задоволення.

Таким чином, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе Договорами зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконав.

Станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 101 109,60 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності заборгованості відповідач визнав, доказів її погашення суду не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з Созонівської сільської ради заборгованості з оплати вартості виконаних робіт за Договором підряду № 91-КР від 01.10.2015 у розмірі 101 109,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань з оплати виконаних робіт позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 24 856,59 грн та 3% річних у розмірі 5 318,64 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. 3% річних нараховуються від простроченої суми за весь час прострочення.

З огляду на вимоги частини першої ст. 4-7 і ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. Як зазначено в пункті 1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 N 14 " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, господарський суд зазначає, що позивачем в даному випадку неправильно визначено початок періоду прострочення для нарахування відповідних сум.

Так, 01.11.2015 (день з якого позивач нараховує інфляційні та 3% річних) є вихідним днем - неділя, а тому періодом прострочення для вказаних нарахувань є період з 02.11.2015 по 07.08.2017.

На підставі викладеного, враховуючи наявні у справі докази та в межах розрахунку позивача, є правильним наступний розрахунок інфляційних та 3% річних:

з 02.11.2015 по 07.08.2017 на суму 101 109,60 грн - 3% річних становлять 5 343,57 грн, інфляційні за період листопад 2015 - серпень 2017 на суму 101 109,60 грн становлять 25 108,52 грн.

Однак, нарахування інфляційних втрат в сумі 24 856,59 грн та 3% річних в сумі 5 318,64 грн, згідно розрахунку позивача (а.с. 4) не перевищує суму, яка підлягає стягненню за розрахунком господарського суду, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі, заявленій позивачем.

До того ж, у судовому засіданні 19.09.2017 відповідач визнав позов повністю.

Право відповідача на повне визнання позову передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Господарським судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить законодавству або порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення з Созонівської сільської ради заборгованості в сумі 131 284,83 грн, з яких: 101 109,60 грн - основної суми боргу, 24 856,59 грн інфляційних та 5 318,64 грн - 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82 - 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Созонівської сільської ради (27602, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Созонівка, вул. Паркова, 5, ідентифікаційний код 05473513) на користь Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (25015, м. Кропивницький, вул. Полтавська, 38, ідентифікаційний код 32039992) 101 109,60 грн заборгованості, 24 856,59 грн інфляційних втрат, 5 318,64 грн 3% річних, а також 1 969,27 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.09.2017.

Суддя В.В.Тимошевська