РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017Справа №911/1500/17

За позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»

до Головного територіального управління юстиції в Київській області

про стягнення 71720,87 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Шрейдер Я.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Федорін І.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» звернулося до господарського суду Київської області з позовом до відповідача, Головного територіального управління юстиції в Київській області про стягнення 71720,87 грн. заборгованості за надані послуги з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за 2015 рік та 2016 рік відбулося фактичне споживання комунальних послуг, проте відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем не здійснено оплату за отримані послуги, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 71720,87 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засідання заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2016 між Головним територіальним управлінням юстиції в Київській області (замовник) та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (учасник) укладено Договір №24 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, відповідно до умов якого учасник зобов'язується у 2016 році поставити замовникові товари, зазначені у договорі, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (роботи послуги) постачання теплової енергії (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару (роботи або послуги) послуги з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Кількість товарів (послуг або кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт) 185,0 Гкал.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна цього договору становить 231065 грн., у тому числі ПДВ 38510,83 грн.

За умовами п.4.1 Договору, розрахунки за договором проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення учасником рахунка на оплату товару (робіт або послуг) або після підписання сторонами акта приймання-передачі теплової енергії, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку №1 до договору.

У відповідності до п.5.1 Договору, строк поставки товарів (виконання робіт або надання послуг) з дня підписання договору до 31.12.2016.

Згідно з п.6.1.1 замовник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за поставлені товари (надані послуги або виконані роботи).

Відповідно до п.10.1 Договору, цей договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2016.

Як вбачається із додатку до укладеного між сторонами договору «Довідка про будівлю та споруди головного територіального управління юстиції у Київській області» сторони погодили надання послуг з опалення до будівель Кагарлицької районної державної нотаріальної контори та Кагарлицького відділення ДРАЦ які розташовані у м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3 та пл. Незалежності, 1.

Відповідачем за період з 2015 року по 2016 рік відбулося фактичне споживання комунальних послуг, що підтверджується наданими позивачем Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та детальними роз шифровками гігакалорій нарахувань та заборгованості за теплопостачання Кагарлицької районної державної нотаріальної контори та Кагарлицького відділення ДРАЦ за 2015-2016 роки.

Оскільки відповідачем оплата наданих послуг здійснювалась не у повному обсязі, у останнього утворилась заборгованість в сумі 71720,87 грн.

Доказів існування спору між сторонами щодо кількості/якості наданих послуг суду не надано.

Крім того, в судовому засідання представник відповідача підтвердив надання позивачем обумовлених договором послуг з теплопостачання до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори та Кагарлицького відділення ДРАЦ за 2015-2016 роки

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст.13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

При цьому відповідно до ст.19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За приписами ч.ч.5, 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання - споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Виходячи зі змісту ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст.692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, зокрема факт надання позивачем комунальних послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг у спірний період, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги, спожиті відповідачем в сумі 71720,87 грн., такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього обов'язку щодо оплати спожитої теплової енергії у зв'язку з тим, що договором не передбачена оплата наданих послуг у обсязі, що перевищує зазначену у договорі ціну, судом відхиляються, оскільки суперечать положенням норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Цивільному кодексу України та правовій природі договору купівлі-продажу, відповідно до положень яких поставлений твар підлягає оплаті у повному обсязі. Крім того, як вбачається з акта №ОУ-0000332 здачі-прийняття послуг на загальну суму 231065 грн, сторонами погоджено здачу прийняття послуг теплопостачання лише по одному об'єкту - РАЦС, тоді як умовами укладеного договору було передбачено та фактично здійснено теплопостачання по двом об'єктам - РАЦС та нотаріальній конторі, що не заперечувалось представником відповідача.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не надав суду доказів на спростування доводів, викладених у позовній заяві.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Київській області (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15; ідентифікаційний код 34481907) на користь Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» (09201, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Миру, буд. 16; ідентифікаційний код 20622074) 71720 (сімдесят одна тисяча сімсот двадцять) грн. 87 коп. заборгованості, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 26.09.2017

Суддя Я.В. Маринченко