номер провадження справи 22/46/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 Справа № 908/1732/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Масліхіній О.І.

За участю представників сторін: від позивача - Яценко Я.В., довіреність № 295 від 26.12.2016 р.; від відповідача - не з'явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1732/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 95)

до відповідача: Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр-т Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376)

про стягнення 3577300,37 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради про стягнення 2751242,23 грн. основного боргу, 51144,87 грн. пені, 23748,64 грн. інфляційних втрат, 12274,76 грн. - 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2017 р., справу № 908/1732/17 передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.08.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/1732/17, присвоєно справі номер провадження 22/46/17 та призначено судове засідання на 12.09.2017 р.

Ухвалою суду від 12.09.2017 р. розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України відкладався на 28.09.2017 р.

12.09.2017 р. від позивача надійшла письмова заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою просив стягнути з відповідача 3463178,40 грн. основного боргу, 72881,72 грн. пені, 23748,64 грн. індексу інфляції за весь час прострочення, 17491,61 грн. - 3% річних. До заяви додані докази направлення її копії відповідачу та платіжне доручення про доплату судового збору.

Відповідно до приписів ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Зазначена заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 22 ГПК України, про що зазначено в ухвалі суду від 12.09.2017 р.

У судовому засіданні 28.09.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання по договору № З138 від 08.04.2013 р. щодо своєчасної оплати за надані послуги з постачання теплової енергії у вигляді хімічочищеної гарячої води, у зв'язку з чим за Комунальним підприємством "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради виникла заборгованість за період із квітня 2017 року по липень 2017 року включно в сумі 3463178,40 грн. У зв'язку з заборгованістю позивачем відповідачу нараховано пеню 72881,72 грн., інфляційні втрати 23748,64 грн. та 3% річних 17491,61 грн. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 193, 222, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 546, 551, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Ухвала про порушення провадження у справі отримана уповноваженою особою відповідача 04.09.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго" (теплопостачальна організація за договором, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (споживач за договором, відповідач у справі) укладено договір № З138 про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води, за умовами якого теплопостачальна організація зобов'язалася виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) споживачу теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі в необхідних йому обсягах, відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства, а споживач зобов'язався оплачувати отриману теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 4.1 кількість спожитих споживачем теплової енергії та хімочищеної води визначається за показами комерційного приладу обліку КП «ПКВ» ЕМР, опломбованому в двосторонньому порядку, встановленому на трубопроводі зворотної мережної води від ДТК Запорізька ТЕС у районі ОП-3.

Щомісячно, згідно даних, наданих споживачем, теплопостачальна організація складає акт про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води за формою Додатку № 5 та акт про кількість відпущеної хімочищеної води за формою Додатку № 6 у двох екземплярах та в строк до 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим, направляє їх споживачу для підписання. Споживач зобов'язаний до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути теплопостачальній організації акти про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води та про кількість відпущеної хімочищеної води, підписані зі своєї сторони та скріплені печаткою (п. 4.2). Акти є первинними документами та підтверджують здійснення господарської операції з правом формування у теплопостачальної організації доходу і дебіторської заборгованості, у споживача - витрат та кредиторської заборгованості (п. 4.3).

У розділі 5 договору сторони узгодили порядок здійснення оплати. Відповідно до п. 5.1 договору (у редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2015 р.) розрахунки за відпущену теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води проводяться в грошовій формі на рахунки ДТЕК Запорізька ТЕС відповідно до тарифів і вартості, що діють. Можливі інші форми розрахунків, що не суперечать чинному законодавству.

Розрахунковим періодом є календарний місяць( п. 5.2). Розрахунки за теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води споживач здійснює з теплопостачальною організацією до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі акту про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води (додаток № 5 до цього договору) та акту про кількість відпущеної хімочищеної води (додаток 6 до цього договору) (п. 5.3).

Згідно з п. 7.3.3 відповідач зобов'язався виконувати умови і порядок оплати спожитої хімочищеної гарячої води в об'ємах і в строки, які передбачені розділом 5 цього договору.

Відповідно до п. 11.1 даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2013 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Сторонами до договору підписані додатки №№ 1, 2, 3, 3/1, 4, 5, 6.

Додатковою угодою № 1 від 29.11.2013 р. сторони продовжили дію договору до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань споживачем у частині взаєморозрахунків.

Додатковою угодою № 2 від 04.12.2014 р. сторони продовжили дію договору до 31.12.2015 р., але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань споживачем у частині взаєморозрахунків. Визначили, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна з сторін не заявить про закінчення його дії.

Додатковою угодою № 4 від 31.12.2015 р. сторони продовжили дію договору до 31.12.2016 р., але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань споживачем у частині взаєморозрахунків. Визначили, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна з сторін не заявить про закінчення його дії.

Як слідує з матеріалів справи, між сторонами без зауважень та заперечень підписані акти про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води за договором № З138 від 08.04.2013 р.: у квітні 2017 р. на суму 878908,50 грн. (акт від 30.04.2017 р.), у травні 2017 р. на суму 541407,64 грн. (акт від 31.05.2017 р.), у червні 2017 р. на суму 494256,78 грн. (акт від 30.06.2017 р.), у липні 2017 р. на суму 489707,14 грн. (акт від 31.07.2017 р.) та акти про кількість відпущеної хімочищеної води: у квітні 2017 р. на суму 351748,97 грн. (акт від 30.04.2017 р.), у травні 2017 р. на суму 256998,12 грн. (акт від 31.05.2017 р.), у червні 2017 р. на суму 227922,22 грн. (акт від 30.06.2017 р.), у липні 2017 р. на суму 222229,03 грн. (акт від 31.07.2017 р.), усього на загальну суму 3463178,40 грн.

Згідно з позовною заявою акти оплачені відповідачем не були, що зумовило звернення позивача з позовом до господарського суду.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за умовами договору № З138 від 08.04.2013 р. постачалася відповідачу теплова енергія у вигляді хімочищеної гарячої води, що підтверджується переліченими вище актами. Акти підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень, підписи особи, що підписала акти, скріплені круглою печаткою відповідача - юридичної особи.

Як слідує з матеріалів справи та зазначено в позовній заяві відповідач оплату за актами не здійснював.

Таким чином, сума основного боргу відповідача по договору № З138 від 08.04.2013 р. складає 3463178,40 грн.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, письмового відзиву на позов не надав, проти позову не заперечив, доказів оплати суми основного боргу суду не надав.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 частини 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Задовольняючи позов у частині стягнення основної суми боргу, суд бере до уваги, що факт поставки теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води підтверджується підписаними двома сторонами відповідними актами, оригінали яких оглядалися судом у судовому засіданні. Укладення договору № З138 від 08.04.2013 р. відповідач не заперечив, отримання теплової енергії за актами, які покладені в підставу позову, не спростував, доказів повного виконання грошового зобов'язання за договором № З138 (доказів оплати товару) суду не надав.

Таким чином, позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 3463178,40 грн. є обґрунтованою, доведеною, основаною на законі.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України суми 17491,61 грн. 3% річних та суми 23748,64 грн. інфляційних втрат (згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків є доведеним. Вимога про стягнення 3% річних та інфляційних заявлена обґрунтовано.

Позивач нараховує 3% річних за загальний період з 01.06.2017 р. по 08.09.2017 р. включно. Розрахунок 3% річних здійснений позивачем окремо за кожним актом, судом перевірений та є правильним.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується сума 17491,61 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно з розрахунком позивача останній нараховує інфляційні за загальний період із червня по липень 2017 р. (нараховано окремо за кожним актом).

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат судом встановлено, що сума інфляційних за заявлений позивачем загальний період становить 23788,04 грн.

Враховуючи приписи ст.ст. 22, 83 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується сума 23748,64 грн. інфляційних втрат.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 72881,72 грн. пені (згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог).

Вирішуючи спір у частині стягнення суми пені, суд враховував наступне.

Пунктом 8.4.2 договору № З138 визначено, що у випадку порушення строків розрахунків за хімочищену гарячу воду споживачем, якщо інше не передбачено законодавством, сплачується пеня в розмірі 0,1%, але не більше однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми, що належить до оплати, за кожен день прострочення платежу, але не більше 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором, розрахунок пені позивачем зроблений правильно.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується пеня в сумі 51144,87 грн.

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у сумі 53659,51 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр-т Будівельників, 17, офіс 5-1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ) основний борг у сумі 3463178 (три мільйони чотириста шістдесят три тисячі сто сімдесят вісім) грн. 40 коп., пеню в розмірі 72881 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 72 коп., суму індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 23748 (двадцять три тисячі сімсот сорок вісім) грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 17491 (сімнадцять тисяч чотириста дев'яносто одна) грн. 61 коп. та 53659 (п'ятдесят три тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 51 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 жовтня 2017 р.

Суддя О.В. Ярешко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.