ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017р. Справа № 917/1123/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, адреса для листування: 39601, м. Кременчук, проспект Свободи, 8

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком", 36600, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 1, кім.135

про стягнення 18 444,73 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 10-74/1942 від 15.02.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 18 444,73 грн. за договором про використання місць на опорах ПЛ-0,22-0, 38-6-10 кВ для розміщення на них ТКМ № 2620 від 29.10.2015 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника в засідання суду не забезпечив, докази отримання ухвали від 29.08.2017р. в матеріалах справи відсутні. Хоча ухвала від 13.07.2017 року про порушення провадження у справі, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи.

Таким чином, відповідно до пп. 3.5.10 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" відповідач вважається належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань та про покладені на нього обов'язки. Судом відкладався розгляд справи для належного повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду та надання можливості надати пояснення стосовно спору.

Згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. В даному випадку цей строк закінчується, а тому суд не може більше відкладати розгляд справи.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює неявку представника відповідача у судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

29.10.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком" 20 грудня 2016 року було укладено Договір №2620 про використання місць на опорах ПЛ - 0,22 -0,38-6-10 кВ для розміщення на них ТКМ та/або ЕМ (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору ПАТ "Полтаваобленерго", як Власник надає право Власнику телекомунікаційних мереж та/або електричних мереж (далі - ТКМ та/або ЕМ), яким є ТОВ "ТК "Лінк Телеком" використовувати місця на опорах ПЛ - 0,22 - 0,38 - 6 -10 кВ для розміщення на них ТКМ (телекомунікаційні мережі) та/або ЕМ (електричні мережі), що належать їм на праві власності чи користування. Перелік та адреса опор наведені в Додатку № 1 до договору від 01.12.2015 p., який є невід'ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 3.1.6. Договору Власник ТКМ та/або ЕМ зобов'язаний оплачувати вартість послуг в порядку і в строки, передбачені Договором.

Позивач свої зобов"язання по Договору виконав в повному обсязі, що підтверджується актом розміщення ТКМ та/або ЕМ та узгодження договірної ціни використання місць на опорах ПЛ-0,22-0,38-6-10кВ для розміщення ТКМ та/або ЕМ (а.с. 12).

Пунктом 2.1. Договору Сторони узгодили вартість послуг, яка складала 1496,35 з ПДВ на місяць.

ТОВ "ТК "Лінк Телеком", у відповідності до п. 2.4. Договору розрахунки по Договору проводить щомісячно у формі попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПАТ "Полтаваобленерго" в розмірі, що встановлений в п. 2.1. Договору, не пізніше 25 числа місяця, що передує тому, за який здійснюється оплата.

Однак відповідач свої зобов"язання за Договором щодо оплати не виконав.

Станом на момент розгляду справи в суді, за розрахунком позивача, за відповідачем значиться основна заборгованість в розмірі 18 444,73грн. за період з вересня 2015 року по квітень 2017 року.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з п. 1 ст. 903 Цивільного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договором в частині своєчасної оплати отриманих послуг, будь-яких доказів такої оплати матеріали справи не містять.

Факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення основної заборгованості за Договором.

Судові витрати відповідно до частини 2 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49 (ч.2), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Лінк Телеком" (39600, м. Кременчук, вул. Жовтнева, 1, кімната 135, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5) 18 444,73грн. основного боргу та 1600,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.09.2017року

Суддя Гетя Н.Г.