ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" вересня 2017 р.Справа № 924/437/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м.Хмельницький

до Приватного підприємства "Поділля - Будінвест" м. Хмельницький

про стягнення 30741,40 грн.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 03.01.17р. №02/02, ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 29.05.17р. №1071/02;

відповідач: ОСОБА_3 - відповідно до договору про надання правової допомоги від 06.06.17р.

Рішення приймається 25.09.2017р. після оголошеної у судовому засіданні 13.09.2017р. та 21.09.2015р. перерви. У судовому засіданні 25.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач - Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ПП «Поділля Будінвест» 39722,03грн. заборгованості за послуги з теплопостачання відповідно до Закону України «Про теплопостачання» та ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення». Зазначає, що відповідач здійснював оплату вартості спожитої теплової енергії не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16.08.17р. відповідно до ст.22 ГПК України прийнято зменшення позивачем позовних вимог до 33128,00грн. у звязку з тим, що після подання позовної заяви відповідачем частково погашено заборгованість на суму 6593,96 грн.

У судовому засіданні 25.09.2017р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог до 30741,40грн. Зменшення позовних вимог приймається судом, оскільки відповідає ст.22 ГПК України. Позивач у письмовому поясненні від 04.09.2017р. по суті позову зазначає про те, що надання відповідачу послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до договору на постачання теплової енергії від 25.01.2008р. №1826/995. Вказує, що в будівлі, у якій знаходиться орендоване відповідачем приміщення встановлений будинковий прилад обліку тепла згідно акту прийняття теплового вузла від 29.01.2003р. Крім того, у приміщеннях усіх споживачів встановлені індивідуальні лічильники тепла. При цьому сумарний показник спожитої теплоенергії індивідуальних лічильників споживачів є значно меншим за показник споживання теплоенергії будинкового лічильника, що відбувається у звязку із втратою тепла від трубопроводів на шляху від точки встановлення будинкового лічильника до будинкового лічильника. Відповідно до п.12 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у випадку встановлення будинкових засобів обліку теплоенергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири. Тому, позивачем враховується, що опалювальна площа будівлі становить 1056,6м.кв., опалювальна площа орендованого відповідачем приміщення становить 233м.кв., відповідно, частка опалювальної площі відповідача в опалювальній площі будівлі становить 22,05гКал. Згідно діючих тарифів на оплату теплопостачання заборгованість відповідача за період з квітня 2014 року по березень 2017 року за мінусом сплаченої відповідачем вартості теплопостачання за індивідуальним лічильником становила 39722,03грн.

У додаткових письмових поясненнях від 15.09.2017р. позивач стверджує, що відповідно до укладеного з відповідачем договору на постачання теплоенергії від 25.02.2008р. останній є споживачем теплової енергії з посиланням на ст.1 Закону України «Про теплопостачання», ст.1 Закону України «Про житлово комунальні

послуги», п.п.1, 3, 4, 23 ОСОБА_4 користування тепловою енергією. Згідно з п.5.4 договору № 1826/925 від 25.01.2008р. межею балансової належності по вул. Проскурівській, 81 є вузол обліку (загальнобудинковий лічильник) згідно акту приймання теплового вузла обліку від 29.01.2003р. Вказує на те, що відповідно до п.23 ОСОБА_4 користування тепловою енергією розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюється «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21.07.2005р. Згідно п.5.2. Договору у разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на дільницях тепломережі, що перебувають на балансі споживача, від межі балансової належності до місць встановлення приладів обліку.

У ст.1 Закону України від 14.05.2015р. № 417- VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» надано визначення місць загального користування). Пунктом 28 ОСОБА_4 визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та встановлення розміру плати за неї споживачами встановлено Методикою, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006р. № 359, зареєстрованого Міністерством юстиції України 27 листопада 2006р. № 1237/13111.

Звертає увагу суду, що в будівлі (вул. Проскурівська,81), в якій знаходиться приміщення відповідача, встановлено загальнобудинковий лічильник теплової енергії, окрім того, що у всіх споживачів, приміщення яких знаходиться в даній будівлі, в тому числі і відповідача, встановлено індивідуальні лічильники обліку теплової енергії, нарахування розподілу теплової енергії місць загального користування проводиться пропорційно опалювальній площі кожного споживача з урахуванням показань загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії, встановленого на межі балансової належності та індивідуального приладу обліку встановленого у Споживача. Просить врахувати, що відповідно до експлікації приміщення по вул. Проскурівській, 81 тепловий вузол встановлений на вводі у будівлю, від якого пролягають заізольовані трубопроводи через увесь спортивний комплекс «Стадіону Поділля» та незаізольовані трубопроводи (у зв'язку з проходженням у важкодоступних місцях), які пролягають через місця загального користування споживачів, в тому числі і відповідача.

У додаткових поясненнях від 22.09.2017р. зазначає, що нарахування плати за опалення місць загального користування ( зокрема, теплова енергія транзитних трубопроводів) здійснюється відповідно до п.2.1.2, 2.1.3 ОСОБА_4 розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, яка затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006р. № 359, зареєстрованого Міністерством юстиції України 27 листопада 2006р. 3 1237/13111 та згідно п.28 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, де визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні ( автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Крім того, звертає увагу, що теплова енергія транзитних трубопроводів включає в себе втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення, а внутрішньо будинкова система опалення входить до місць загального користування, тому зазначений у рахунках термін «теплова енергія транзитних трубопроводів» вважається місцями загального користування.

У відзиві на позов та у судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечує повністю, посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви не доданий договір, на підставі якого ним здійснюється надання послуг ПП «Поділля-Будінвест» та яким встановлюється предмет договору, порядок надання послуг, порядок обліку наданих послуг, порядок визначення плати за послуги, система оплати послуг (щомісячна або авансова), форма оплати послуг (готівкова або безготівкова), строки оплати наданих послуг та інші істотні умови договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію (опалення та підігрів гарячої води та місця загального користування) станом на 01.04.2017р. (приміщення по вул.Проскурівська,81)з врахуванням вимог ст.34 ГПК України є неналежним доказом, оскільки в даному розрахунку: відсутня арифметична формула обчислення вартості послуг з опалення, наданих Позивачем у період з 01.04.2014р. по 01.04.2017р., не зазначені кількісні показники послуг опалення, за якими Позивачем здійснювалось нарахування вартості послуг в період з 01.04.2014р. по 01.04.2017р., що є порушенням абз.2 п.2 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зазначає, що послуги опалення у місцях загального користування позивачем не надавались через відсутність у власності відповідача місць загального користування, що підтверджується експлікацією приміщень до плану на нежитлове приміщення по вул.Проскурівській, 81 в м..Хмельницькому від 15.09.2015р. Докази користування відповідачем іншими приміщеннями загального користування, де встановлені прилади опалення, позивачем не надані. Вважає, що нарахування коштів за відсутності послуг опалення у місцях загального користування суперечить також вимогам абз.1 п.2 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з яким опалювана площа (об'єм) будинку - загальна площа (об'єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об'єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт. Таким чином, за відсутності опалення у місцях загального користування /сходових клітинах, ліфтових та інших шахтах/ їх площа не входить до складу опалювальної площі, оплата послуг опалення на таку площу не нараховується.

Крім того, у відзиві на позов відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки до стягнення заявлена заборгованість з квітня 2014 року, тоді як позовна заява подана 10.05.2017р., відповідно, про існування такої заборгованості позивачу було відомо ще у квітні 2014р. Отже, позовна вимога про стягнення заборгованості в сумі 3543,55 грн. заявлена позивачем за межами 3-річного строку позовної давності та не підлягає задоволенню через закінчення такого строку.

У поданих до суду письмових поясненнях від 12.09.2017р. представник відповідача посилається на те, що згідно Закону України «Про теплопостачання» тепловіддача є втратою теплової енергії, яка є технічно обумовленою при транспортуванні теплової енергії до кінцевого споживача. За своєю суттю така втрата теплової енергії не є послугою теплопостачання, у неї відсутні ознаки послуги. Теплова енергія являється товарною продукцією, при цьому втрата тепла має нульову споживчу цінність для споживача і не є продукцією (товаром, послугою) і не підлягає оплаті. Надання такої послуги як оплата теплопостачання місць загального користування не передбачено укладеним між сторонами договором №1826/925 від 25.01.2008р., оскільки договір стосується виключно опалення площі відповідача 233м кв. Відповідачем послуга опалення місць загального користування позивачу не замовлялась, між сторонами не була досягнута згода щодо істотних умов надання послуги опалення у місцях загального користування (сходів/міжсходинкового майданчику) приміщення по вул. Проскурівській, 81 в м.Хмельницькому, договір щодо надання такої послуги не укладався, відповідно обов'язку щодо оплати такої послуги у відповідача не виникло. Примушування відповідача до оплати послуги, яка не надавалась та яка не передбачена договором, є порушенням свободи договору, передбаченої п.1 ч.і ст.З ЦК України. Спір щодо стягнення оплати послуг опалення за належну відповідачу площу 233 м2 між сторонами відсутній. Вважає, що посилання позивача на ту обставину, що споживач має додатково сплачувати вартість втрат теплової енергії, що відбуваються при транспортуванні від точки встановлення загальнобудинкового лічильника до точки встановлення індивідуального лічильника відповідача суперечать змісту ч.3 ст.20 Закону України «Про теплопостачання», оскільки тариф на транспортування теплової енергії входить до складу тарифу (ціни) теплової енергії одиниці теплової енергії (1 Гкал). Отже, технологічні втрати тепла транзитними трубопроводами на транспортування теплової енергії до точки кінцевого споживання відповідачем закладені у загальному тарифі з теплопостачання і оплачується відповідачем під час оплати послуг з теплопостачання. Звертає увагу на те, що при застосуванні п.12 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з яким у разі нездійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку, необхідно враховувати, що позивачем не надані докази щодо розташування та площі місць загального користування, за опалення яких, на думку позивача, має сплачувати відповідач, не надані докази встановлення будь-яких опалювальних приладів у місцях загального користування, не надані докази здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Заначене підтверджує також листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №8/20-357-14 від 24.04.2014 р.. Вказує на те, що порядок надання та оплати послуг з теплопостачання врегульований спеціальним нормативно-правовим актом - Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 р. (п.4, п.23). Згідно з п.5.4 Договору №1826/925 від 25.01.2008р., укладеного між позивачем та відповідачем, межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана у Додатку №2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку. Як вбачається з наданого позивачем примірника договору, Додаток №2 до даного договору відсутній. За таких обставин, нарахування позивачем оплати за теплову енергію за відсутності узгодженої межі балансової належності суперечить ОСОБА_4 користування тепловою енергією. Згідно з Додатком №1 до договору загальна площа опалення становить 233 м2, оплата даної послуги здійснюється по лічильнику. Отже, відповідачем проведений повний розрахунок з позивачем щодо надання послуг теплопостачання належної відповідачу площі 233 м2. Звертає увагу на тому, що п.12 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не повинен застосовуватись до правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем, оскільки ними регулюється порядок надання послуг з централізованого теплопостачання у квартирах та будинках садибного типу, відповідно розроблена на підставі п. 21 даних ОСОБА_4 розрахунку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, не може бути застосована для розрахунку вартості спожитої відповідачем теплоенергії для обігріву місць загального користування.

У додаткових поясненнях від 21.09.2017р. представник відповідача зазначає, що відповідач є споживачем теплової енергії на підставі договору відповідно до ОСОБА_4 користування тепловою енергією, при цьому він не є користувачем житлово-комунальних послуг, належний йому обєкт нерухомості не належить до житла. Звертає увагу, що відповідач не є власником або балансоутримувачем будинку по вул. Проскурівській, 81, тому на нього не може бути покладений передбачений п.12 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення обовязок з утеплення місць загального користування. Натомість з наданої позивачем експлікації передбачена необхідність теплоізоляції дільниці тепломережі, яка проходить під сходами будинку. Неможливість здійснення теплоізоляції даних трубопроводів через розташування у важкодоступному місці свідчить про нездійснення заходів з утеплення місць загального користування, тому споживач не сплачує за опалення місць загального користування згідно абз.2 п.12 ОСОБА_4. Не погоджується з доводами позивача про те, що межею балансової належності є вузол обліку, тобто, загальнобудинковий лічильник, оскільки відповідно до п.23 ОСОБА_4 користування тепловою енергією розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності) на підставі показів вузла обліку. При цьому межа балансової належності повинна була бути зазначена у Додатку №2 до договору, який відсутній. Звертає увагу, що згідно правил вузлом звязку є засіб вимірювальної техніки, на основі показів якого визначається обсяг спожитої теплоенергії, і таким вузлом обліку є індивідуальний лічильник відповідача. Вважає безпідставним посилання позивача на Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та ОСОБА_4 визначення таких витрат, оскільки займане ним нежитлове приміщення не є квартирою та не знаходиться у багатоквартирному будинку, а також відсутній математичний розрахунок за формулою суми заборгованості. Вважає, що повідомлення відповідача про нарахування йому плати за місця загального користування не носять нормативного характеру, тому позивач повинен був звернутись з пропозицією про внесення змін до договору (укладення додаткової угоди) щодо зміни порядку проведення розрахунків.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно акту прийняття теплового вузла обліку від 29.01.2003р. МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» прийнято вузол обліку теплової енергії за адресо: м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 81 та встановлено будинковий теплолічильник SONOCOL (ультразвуковий), теплообчислювач 040 зав. №150304У152.

25.01.2008р. між енергопостачальною організацією МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» (надалі, позивач) та споживачем ПП «Поділля-Будінвест» (надалі, відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії № 1826/995, за умовами якого позивач бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію у приміщення, розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, буд.81, опалювальна площа - 233,00 м.кв., а відповідач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію. Згідно п.5.3 договору споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії (показники розрахункових приладів обліку) до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п.5.4 договору межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана у додатку № 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що оплата використаної теплової енергії здійснюється споживачем наступним чином: попередня оплата у розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного місяця, остаточний розрахунок проводиться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

На замовлення відповідача від 04.02.2010р. позивачем розроблені Технічні вимоги №006-2010 на встановлення вузла обліку споживання тепла на обєкті вул. Проскурівська, 81, м. Хмельницький, після чого 27.05.2010р. відповідач звернувся до позивача листом з проханням зареєструвати та прийняти вузол обліку тепла у приміщенні ПП «Поділля-Будінвест».

Згідно акту прийняття теплового вузла обліку від 03.06.2010р. працівниками позивача прийнято вузол обліку за адресою: вул. Проскурівська, 81, та встановлено відповідачу індивідуальний засіб обліку - теплолічильник ULTRAHEAT зав. №66217705.

01.03.2011р. позивач листом №511/09 повідомив відповідача про те, що у будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який обліковує кількість Гкал, що використовується на обігрів будинку, у т.ч. місць загального користування, тому нарахування плати за опалення місць загального користування буде здійснюватись всіма власниками приміщень згідно виставлених рахунків пропорційно займаній площі.

У 2012 році позивачем проведені обстеження системи централізованого опалення у приміщенні технічної шахти стадіону «Поділля» та складено відповідний акт від 20.02.2012р., у якому зазначено, що у приміщенні технічної шахти під трибунами стадіону проходять від теплового лічильника до споживачів заізольовані трубопроводи довжиною 220м., товщиною 76мм.

Згідно акту обстеження системи централізованого опалення, а саме, транзитних трубопроводів у приміщенні та технічній шахті стадіону від 22.02.2013р. встановлено, що у приміщенні технічної шахти під трибунами стадіону від теплового лічильника до споживачів проходять заізольовані трубопроводи системи центрального опалення довжиною 220м., товщиною 7,6мм. та незаізольовані довжиною 148м., товщиною 57мм.

За період з 01.04.2014р. по 01.04.2017р. позивачем надавались відповідачу послуги з теплопостачання, на оплату яких виставлені рахунки № 995 від 16.04.2014р., 27.11.2014р., 25.12.2014р., 22.01.2015р., 25.02.2015р., 26.03.2015р., 16.04.2015р., 29.10.2015р., 25.11.2015р., 22.12.2015р., 26.01.2016р., 25.02.2016р., 22.04.2016р. 31.10.2016р., 18.11.2016р., 30.12.2016р., 27.01.2017р., 22.02.2017р., 28.03.2017р.

Відповідачем здійснювалась оплата за надані йому послуги з теплопостачання виключно за показниками його індивідуального засобу обліку теплоенергії. За надані послуги відповідачем сплачено 85351,50грн. боргу, про що свідчать виписки по банківському рахунку відповідача.

У звязку з тим, що відповідачем не у повному обсязі здійснено оплату одержаних послуг з теплопостачання згідно виставлених рахунків на дату звернення позивача з позовом до суду виникла заборгованість у розмірі 39722,03грн. боргу.

Після подання позову до суду відповідачем було сплачено 6593,96грн. боргу за спожиту теплоенергію за березень 2017р., що підтверджується банківською випискою від 23.06.2017р., у звязку з чим позивачем зменшено позовні вимоги та заявлено до стягнення суму 33128,00грн.

Крім того, станом на 25.09.2017р. заборгованість відповідача становила 30741,40грн., у звязку з чим позивачем зменшено позовні вимоги до суми 30741,40грн.

З поданого позивачем детального розрахунку теплової енергії транзитних трубопроводів, використаної на обігрів місць загального користування будівлі по вул. Проскурівській, 81, убачається, що розрахунок вартості спожитої відповідачем теплоенергії обраховано помісячно пропорційно площі займаного відповідачем приміщення.

Згідно технічного паспорту нежитлове приміщення по вул. Проскурівська, 81, що належить відповідачу, станом на 15.09.2015р. має загальну площу 233,00м.кв.

У 2017 році позивачем здійснено обстеження системи централізованого опалення приміщення по вул. Проскурівській, 81 та складено акт від 13.09.2017р., яким встановлено, що на вводі у будівлю стадіону встановлено загальнобудинковий лічильник, від якого до споживачів (індивідуальних лічильників), зокрема відповідача, проходять заізольовані та незаізольовані (у звязку з проходження у важкодоступних місцях) трубопроводи системи централізованого опалення, теплова енергія яких використовується на обігрів місць загального користування.

Відповідно до експлікації системи теплопостачання будівлі по вул. Проскурівська, 81 тепловий вузол встановлений на вводі у будівлю від якого пролягають заізольовані трубопроводи через увесь спортивний комплекс „Стадіону Поділля та незаізольовані трубопроводи ( у звязку з проходженням у важкодоступних місцях), які пролягають через місця загального користування усіх споживачів.

Споживачами послуг теплопостачання в будівлі по вул. Подільській, 81 згідно договорів про надання послуг на теплопостачання укладених позивачем є : фізична особа-підприємць ОСОБА_5 від

29.07.2015р., фізична особа-підприємець ОСОБА_6 від 08.07.2013р., фізична особа-підприємцем ОСОБА_7 від 13.12.2012р., ТОВ «Тритон ЛТД» від 01.01.2013р., , ТОВ «Поділля-кабель» від 20.09.2010р., фізична особа-підприємець ОСОБА_8Й від 20.02.2008р., Хмельницька дитячо-юнацька школа №1 від 23.01.2017р., , магазин «Мобільна мелодія» від 24.04.2008р., ТОВ «Всесвіт преса» від 02.11.2015р., школа вищої спортивної майстерності від 26.01.2017р., соціалістична партія від 01.10.2013р., фізична особа-підприємець ОСОБА_9 від 01.12.2014р., фізична особа-підприємець ОСОБА_10 від 04.10.2013р., ТОВ «Ай-ті».

Досліджуючи надані сторонами докази, наведенні міркування, судом приймається до уваги таке.

Відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальш послуги».

Відповідно до ст.1 даного Закону житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі ст.19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) (ст.13 вищевказаного Закону).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово- комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Ще одним спеціальним законом, що регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії є Закон України «Про теплопостачання», відповідно до якого споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 затверджені ОСОБА_4 користування тепловою енергією, відповідно до п. 3 яких споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

З огляду на зазначені нормативно-правові акти відповідач, який є власником нежитлового приміщення площею 233,00м.кв. по вул. Проскурівська, 81, м. Хмельницький, є споживачем житлово-комунальних послуг з теплопостачання на підставі договору на постачання теплової енергії від 25.01.2008р. № 1826/995. Спеціальним нормативним актом, що регулює взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії є ОСОБА_4 користування тепловою енергією, згідно з п.20 яких облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці, а згідно з п.23 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Термін «межа балансової належності (відповідальності)» визначений п.3 ОСОБА_4 та означає межу розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем.

Судом враховується, що укладений між сторонами договір на постачання теплоенергії не містить положень, які визначають межу балансової належності, як того вимагає п. 5.4 договору, оскільки додаток №2 до договору сторонами не підписувався. Проте, на момент виникнення між позивачем та відповідачем договірних зобовязань облік теплової енергії по будівлі по вул. Проскурівській, 81 здійснювався на підставі показів будинкового вузла обліку теплової енергії, а саме, будинкового лічильника SONOCOL (ультразвуковий), теплообчислювач 040 зав. №150304У152, що підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку від 29.01.2003р. Отже, межа балансової відповідальності між споживачами та енергопостачальною організацією на момент укладення договору від 25.01.2008р. знаходилась на межі розподілу у точці встановлення загальнобудинкового засобу обліку.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у 2010 році на замовлення відповідача позивачем були розроблені технічні вимоги на встановлення індивідуального засобу обліку теплоенергії . 03.06.2010р. згідно акту прийняття теплового вузла обліку прийнято вузол обліку за адресою: вул. Проскурівська, 81 та встановлено відповідачу теплолічильник ULTRAHEAT зав. №66217705.

Однак встановлення відповідачу індивідуального лічильника теплоенергії не змінило межу балансової відповідальності сторін, оскільки дані за спожиту теплоенергію визначаються як за показниками індивідуальних лічильників, так за показниками будинкового лічильника теплоенергії, оскільки позивач несе відповідальність за постачання теплоенергії лише до точки вводу зовнішньої теплової мережі до будинку, тобто, до місця розташування будинкового засобу обліку теплової енергії. При цьому нового договору або додаткової угоди до чинного договору, які б врегулювали питання встановлення нової межі розподілу балансової належності теплової енергії між споживачем та енергопостачальною організацією, сторонами не укладено.

Згідно облікових даних позивача обсяг споживання теплоенергії у загальному по будівлі по вул. Проскурівська, 81 згідно показників загальнобудинкового лічильника є більшим ніж сума показників індивідуальних лічильників кожного з споживачів за рахунок витрат теплоенергії, що транспортується по трубопроводах від загальнобудинкового лічильника до лічильника кожного з споживачів і використовується на обігрів місць загального користування. Тому, у виставлених відповідачу рахунках позивачем зазначалась вартість теплоенергії по лічильнику відповідача та вартість теплоенергії транзитними трубопроводами, тобто, на опалення місць загального користування. Зазначеним спростовуються доводи відповідача про те, що тариф на транспортування теплової енергії входить до складу тарифу (ціни) теплової енергії одиниці теплової енергії (1 Гкал). При цьому, як убачається з самих рахунків, як у вартість послуги по лічильнику та і у вартість послуги «енергія транзитних трубопроводів» входить вартість виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Тобто послуга «енергія транзитних трубопроводів» не є платою за транзит.

Наданою позивачем в матеріали справи експлікацією будівлі по вул. Проскурівська, 81 (проект) підтверджується розташування та розгалуження трубопроводів від загальнобудинкового лічильника до приміщень (індивідуального лічильника) кожного з споживачів, у т.ч. і відповідача. Крім того, наданими позивачем актами обстеження позивачем системи централізованого опалення по вул. Проскурівська, 81, м. Хмельницький від 20.02.2012р., 19.02.2013р., 13.09.2017р. підтверджується, що у приміщенні технічної шахти стадіону від загальнобудинкового лічильника до споживачів проходять заізольовані трубопроводи та незаізольовані трубопроводи, які через знаходження у важкодоступних місцях неможливо заізолювати.

Отже, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, відповідачу у період з квітня 2014р. по квітень 2017р. надавалась послуга з теплопостачання, та відповідач оплачував за спожиту теплоенергію лише за показниками індивідуального засобу обліку. Питання оплати послуг з теплопостачання місць загального користування у нежитловому приміщенні не врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом - Правилами користування тепловою енергією. Відтак, застосуванню до спірних правовідносин підлягає загальна правова норма, зафіксована у ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630. У пункті 1 ОСОБА_4 визначено, що ці ОСОБА_4 регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення. Типовий договір про надання послуг також вказує, що типовий договір на відповідні послуги укладається між виконавцем та фізичною особою або юридичною особою, яка (який) є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень). Чинним законодавством визначено, що комунальні послуги, у тому числі послуги з централізованого опалення, можуть надаватися не тільки фізичним особам, які безпосередньо проживають у жилих приміщеннях (квартирах) багатоквартирного будинку, а й власникам (наймачам, орендарям) жилих і нежилих приміщень.

З огляду на зазначене, не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення не можуть бути застосовані до визначення витрат теплоенергії на теплопостачання між власниками нежитлових приміщень у нежитлових будівлях, оскільки регулюють питання надання теплопостачання лише у квартирах та будинках садибного типу. При цьому враховується відсутність будь-якого іншого нормативного акту, який би врегульовував питання розрахунку вартості витрат теплової енергії на опалення місць загального користування в разі встановлення будинкового засобу обліку тепла в нежитловому приміщенні.

Питання оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку врегульовано п.28 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, відповідно до якого наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006р. затверджено ОСОБА_4 розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Згідно з п. 2.1.3 даної ОСОБА_4, якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального кортстування, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування з урахуванням утрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень.

При цьому заперечення відповідача стосовно неможливості застосування даної ОСОБА_4 до спірних правовідносин, спростовується тим, що ОСОБА_4 розроблена та затверджена відповідно до п.28 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, а вони, як уже зазначалось вище, підлягають застосуванню і до споживачів, які є власниками нежитлових приміщень.

Згідно з п.12 ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Судом враховується, що опалювальна площа відповідача 233кв.м. згідно додатку №1 до договору від 25.01.2008р. При цьому послуги з теплопостачання у будівлі по вул. Проскурівська, 81 у період з 01.04.202014р. по 01.04.2017р. надавались щомісячно різній кількості споживачів, відповідно, змінювався розмір загальної опалювальної площі та нарахування спожитої теплоенергії за показниками будинкового лічильника кожному з споживачів здійснювалось пропорційно його опалювальній площі. Тому за кожен місяць відповідачу виставлявся до оплати різний розмір плати за теплопостачання місць загального користування. Це підтверджується детальним розрахунком позивача. При цьому в розрахунку пропорції мало значення, яка кількість споживачів використовувала теплову енергію, тобто, у ті, місяці, коли послуга з теплопостачання надавалась більшій кількості споживачів, плата за опалення місць загального користування відповідачу нараховувалась у меншому розмірі ніж тоді, коли такою послугою користувалась менша кількість споживачів.

У виставлених до оплати рахунках вартість теплопостачання транзитних трубопроводів зазначалась у меншому розмір ніж розмір вартості теплопостачання, обрахованої за формулою згідно ОСОБА_4 розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Таким чином права відповідача жодним чином не порушувались, оскільки похибка у розмірі оплати застосована у бік зменшення.

Отже, наявними в матеріали справи доказами підтверджується заборгованість відповідача за надані йому послуги з теплопостачання місць загального користування за період з 01.04.202014р. по 01.04.2017р. у розмірі 30741,40грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається. Згідно з ст.610 ЦК України невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) є порушенням зобовязання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин невиконання відповідачем зобовязань з проведення розрахунків за надані послуги з теплопостачання призвело до виникнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 30741,40грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог на суму 3543,55грн. з огляду на те, що позивачем зменшено позовні вимоги до 30741,40грн. і дана сума заборгованості заявлена до стягнення в межах передбаченого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, оскільки період прострочення її сплати становить з 10.05.2017р. по 01.04.2017р., а позовну заяву подано до суду 10.05.2017р.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення заявленої до стягнення суми боргу визнаються обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 45, 47, 13, 15, 33, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м.Хмельницький до Приватного підприємства "Поділля - Будінвест" м. Хмельницький про стягнення 30741,40 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Поділля - Будінвест" м. Хмельницький (АДРЕСА_1, код 31998807) на користь Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький (вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) 30741,40грн. (тридцять тисяч сімсот сорок одна гривня 40 коп.) заборгованості, 1600,00грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 29.09.2017р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго"(29000 м.Хмельницький, вул.Пересипкіна 5) за заявою

3 - відповідачу. приватне підприємство "Поділля - Будінвест" (29000, АДРЕСА_2) за заявою