РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №910/12464/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення 4 548 000, 00 грн.

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: Рудюк В.В.;

від відповідача: Герасименко І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 4 548 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 45/06/16-17 від 26.01.2017 в частині оплати товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.08.2017 за участю представників сторін.

14.08.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому відповідав просить суд зупинити провадження у справі № 910/12464/17 до остаточного вирішення пов'язаної з нею справи № 910/1263/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекс Україна» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» про скасування результатів торгів та визнання недійсним договору поставки від 26.01.2017 № 45/06/16-17.

У судовому засіданні 15.05.2017 розглянувши подане клопотання, суд відзначив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як роз'яснено пунктом 3.16. Постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Разом з тим, суд відзначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 у справі № 910/1263/17 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекс Україна» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» про скасування результатів торгів та визнання недійсним договору поставки від 26.01.2017 № 45/06/16-17 відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Так, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2017 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна", у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 р. у справі № 910/1263/17. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 у справі №910/1263/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

Таким чином, враховуючи те що Київським апеляційним господарським судом повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна", рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 у справі №910/1263/17 є таким, що набрало законної сили, відтак суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

При цьому, суд відзначає що Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» подано касаційну скаргу саме на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2017, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна", у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 р. у справі № 910/1263/17 та повернуто апеляційну скаргу.

Також, у судовому засіданні оголошено перерву до 07.09.2017.

04.09.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» повторно подало клопотання про зупинення провадження у даній справі.

06.09.2017 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав пояснення у справі, в якому просить суд зупинити провадження у даній справі до остаточного вирішення пов'язаної з нею справи № 910/1263/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекс Україна» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» про скасування результатів торгів та визнання недійсним договору поставки від 26.01.2017 № 45/06/16-17.

Суд відклав розгляд клопотання про зупинення провадження у справі на наступне судове засідання.

Також, у судовому засіданні 07.09.2017 оголошено перерву до 28.09.2017.

У даному судовому засіданні представник відповідача підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання та надав письмові пояснення, в яких зазначив, що на сьогоднішній день рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 набрало законної сили, та у визначеному законом порядку не переглядається.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд зазначає, що аналогічне клопотання про зупинення провадження у справі було відхилено судом у судовому засіданні 15.08.2017, а тому суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання про зупинення провадження у справі, при цьому суд повторно зазначає, що Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» подано касаційну скаргу саме на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2017, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна", у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 р. у справі № 910/1263/17 та повернуто апеляційну скаргу.

Також, у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.09.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.01.2017 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» (далі - постачальник) укладено договір поставки № 45/06/16-17, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупцю комплекс для телеінспекції трубопроводів Д=100-2000мм, за найменуванням, в асортименті та за цінами, вказаними в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору, згідно письмових заявок покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість на нижчезазначених умовах договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна сума договору складає 7 548 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 1 258 000, 00 грн.

Згідно п. 3.1. договору, постачання товару здійснюється за рахунок постачальника до структурного підрозділу покупця - Департаменту експлуатації каналізаційного господарства ПрАТ «АК «Київводоканал» за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, буд. 1.

У відповідності до п. 3.5. договору, передача товару від постачальника покупцю здійснюється за належним чином оформленою видатковою накладною, актом приймання-передачі товару, в яких зазначається найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, ціна товару та загальна вартість товару.

Датою поставки товару вважається дата отримання товару уповноваженим представником покупця, що підтверджується його підписом на видатковій накладній та акті приймання-передачі товару (п.3.6. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата отримання, відповідно до чинного законодавства, товару уповноваженим представником покупця та підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної та акту приймання-передачі товару і скріплення його печатками сторін.

Строк поставки товару - протягом трьох місяців з дати укладення цього договору (п.4.2. договору).

Умовами п. 5.1. договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем на підставі рахунку-фактури постачальника, який виписується у відповідності до заявки покупця. Покупець здійснює оплату товару протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. За додатковою домовленістю сторін може здійснюватися попередня оплата (часткова або повна) окремої партії товару.

Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін і діє по 31.01.2017, а в частині гарантійних зобов'язань - до закінчення гарантійного строку, визначеного згідно з п. 6.2. договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишилися невиконаними (п.п. 8.1. та 8.2. договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 7 548 000, 00 грн., що підтверджується актом прийому товару згідно кількості і якості від 25.04.2017 та видатковою накладною № РН-00229 від 25.04.2017, які підписані представниками сторін, зокрема товар отримано представником відповідача за довіреністю № 897 від 25.04.2017 на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» цінностей договором № 45/06/16-17 від 26.01.2017, а також виставленим рахунком-фактурою № СФ-00676 від 25.04.2017.

Проте, відповідач за поставлений товар розрахувався частково у розмірі 3 000 000, 00 грн., що підтверджується банківсько випискою по рахунку позивача № 1900, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 4 548 000, 00 грн.

05.07.2017 позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 05/07 від 05.07.2017, в якій позивач просив відповідача протягом 10 днів з моменту отримання даної претензії сплатити грошові кошти у розмірі 4 548 000, 00 грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр», яка отримана відповідачем 11.07.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія у матеріалах справи).

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару, зокрема, щодо погашення заборгованості у розмірі 4 548 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № 45/06/16-17 від 26.01.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Так, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як зазначено судом вище, 26.01.2017 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» (постачальник) укладено договір поставки № 45/06/16-17, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупцю комплекс для телеінспекції трубопроводів Д=100-2000мм, за найменуванням, в асортименті та за цінами, вказаними в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору, згідно письмових заявок покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість на нижчезазначених умовах договору.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, поставив відповідачеві товар на загальну суму 7 548 000, 00 грн., що підтверджується актом прийому товару згідно кількості і якості від 25.04.2017 та видатковою накладною № РН-00229 від 25.04.2017, які підписані представника сторін. Товар отримано представником відповідача за довіреністю № 897 від 25.04.2017 на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» цінностей договором № 45/06/16-17 від 26.01.2017.

Однак, відповідач оплати поставленого товару у повному обсязі не провів, доказів зворотного суду не надав, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 4 548 000, 00 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем на підставі рахунку-фактури постачальника, який виписується у відповідності до заявки покупця. Покупець здійснює оплату товару протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. За додатковою домовленістю сторін може здійснюватися попередня оплата (часткова або повна) окремої партії товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи п. 5.1. договору, відповідач зобов'язаний був здійснити оплату поставленого товару за договором поставки № 45/06/16-17 від 26.01.2017 протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника, тобто починаючи з 10.06.2017 відбулося прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо повної оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 45/06/16-17 від 26.01.2017 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 548 000, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А, ідентифікаційний код - 03327664) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротенбергер-Центр» (04060, м. Київ, вул. Котовського, буд. 11, ідентифікаційний код - 32710892) 4 548 000 (чотири мільйони п'ятсот сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості та 68 220 (шістдесят вісім тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 03.10.2017

Суддя Щербаков С.О.