ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"21" вересня 2017 р.Справа № 924/644/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Грамчук І.В., при секретарі Мазій І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні отримані матеріали

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Дністер с. Орестівка Хотинського району Чернівецької області

про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів м.Шепетівка Хмельницької області

розгляд позовної заяви (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка, ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р. між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест"

За участю повноважних представників сторін :

Заявника не зявились

Кредиторів : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреностями

Боржника : не зявився

Ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Виготовлення повного тексту ухвали завершено 25 вересня 2017р., оскільки в судовому засіданні 21 вересня 2017р. господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвалою суду від 03.06.2015р. порушено провадження у справі № 924/644/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка провул. Подільський, 20; код 00956715), введено процедуру розпорядження майном боржника до 25.09.2015р., призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_5 (вул. Робітнича, буд. 11-А, с. Дуліби, Стрийський р-н, Львівська обл., Україна, 83434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ліцензія серія АВ499232 від 24.02.2010р.; Свідоцтво № 1145 від 12.06.2013р.; E-mail @mail.gov.ua ), попереднє засідання у справі № 924/644/15 призначено на 10 год. "21" липня 2015р. Додатково зобов'язано розпорядника майна не пізніше 15.07.2015 року подати відомості про результати розгляду вимог кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду, не пізніше 20.07.2015 року провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

04.06.2015р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/644/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка провул. Подільський, 20; код 00956715).

Ухвалою суду від 25.11.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою у справі від 14 грудня 2015р. суд визнав банкрутом ОСОБА_6 акціонерне товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка провул. Подільський, 20 ; код 00956715), відкривши ліквідаційну процедуру у справі № 924/644/15 строком до 14 квітня 2016р. Ліквідатором ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 з оприлюдненням на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) за № 26208 про визнання банкрутом ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 924/644/15. Строк виконання всіх грошових зобовязань ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" визнано таким, що настав 14.12.2015р, із припиненням з 14.12.2015р. нарахування неустойки (штрафу, пені), відсотків та інших економічних санкцій за всіма зобов'язаннями ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів", як банкрута. З цієї ж дати припинено повноваження органів управління ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" як банкрута щодо управління банкрутом і розпорядження його майном та припинено повноваження власника (власників) майна банкрута, а також скасовано арешти, накладені на майно боржника - Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка провул. Подільський, 20 ; код 00956715), та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Цією ж постановою суд зобовязав ліквідатора :

- використовувати тільки один банківський рахунок для зарахування коштів, отриманих під час проведення ліквідаційної процедури та для здійснення розрахунків з кредиторами банкрута. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ;

- провести ліквідаційну процедуру банкрута відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скласти ліквідаційний баланс та подати його господарському суду разом із звітом про свою діяльність у строк до 14.04.2016р.;

- письмово надавати суду один раз на місяць звіт про хід ліквідаційної процедури з відповідним документальним підтвердження, відомості про фінансове становище та майно боржника, заплановані заходи щодо продажу майна боржника.

Відповідними ухвалами суду термін проведення процедури ліквідації продовжувався, востаннє до 1 квітня 2017р.

22 березня 2017р. судом отримано клопотання (вх. № 05-06/350/17 від 22.03.2017р.) ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_5 про затвердження звіту про здійснення ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс, звіт про здійснення процедури ліквідації (вх. № 05-22/3012/17 від 22.03.2017р.), клопотання (вх. № 05-06/348/17 від 22.03.2017р.) щодо затвердження звіту про нарахування грошової винагороди, звіт про виплату грошової винагороди (вх. № 05-06/347/17 від 22.03.2017р.), клопотання комітету кредиторів (вх. № 05-06/349/17 від 22.03.2017р.), нарахування і виплата грошової винагороди (вх. № 05-22/3031/17 від 22.03.2017р.), що призначались до розгляду з повідомленням сторін і ліквідатора про дату проведення судового засідання.

Разом з тим 18.07.2017р. судом в межах про банкрутство № 924/644/14 отримано позовну заяву (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р. між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест", що призначена до розгляду в межах справи № 924/644/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів".

У відповідності до заяви 25 червня 2015 року ТОВ "Сапоніт-Інвест" подало Господарському суду Рівненської області заяву про зміну ініціюючого кредитора у справі № 918/1751/14 за заявою ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" до боржника ТОВ "Ресторан "Шкварочка" про банкрутство, в обґрунтування якої зазначило, що 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" (первісний кредитор) передало ТОВ "Сапоніт-Інвест" (новий кредитор) право вимоги до ТОВ "Ресторан "Шкварочка" (божник) за договором позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року.

За твердженням заявника, до цього часу про існування договору про відступлення права вимоги боржнику - ТОВ "Ресторан "Шкварочка" відомо не було.

Разом з тим, на переконання представника заявника, договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Ресторан "Шкварочка" та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку,оскільки відповідно до умов пункту 2.1 оспорюваного правочину, ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" передає, а ТОВ "Сапоніт-Інвест" приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові та стає кредитором відповідно до договору позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року зі змінами та доповненнями, що був укладений між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Ресторан "Шкварочка".

Положеннями частини першої статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно з пунктом 9.4 договору позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року, відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього із іншою стороною.

ТОВ "Ресторан "Шкварочка", як сторона договору позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року не давало іншій стороні цього договору - ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" письмового погодження на відступлення за ним права вимоги.

Відповідно до цього, договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест", без письмової згоди ТОВ "Ресторан "Шкварочка", на думку представника заявника, є таким, що прямо суперечить вимогам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України, а тому й таким, що підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

До речі, Верховний Суд України, висновки якого в силу вимог статті 82 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковими для господарських судів при виборі і застосуванні ними правової норми до спірних правовідносин, у постанові № 3-43гс15 від 15 квітня 2015 року (про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18 грудня 2014 року в справі № 910/6098/14 за позовом ТОВ "Спецстройенерго" до ПАТ "ВТБ Банк", ТОВ "Альфа Солар" про визнання договору недійсним) чітко вказав, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція наведена і у постановах Вищого господарського суду України від 14 травня 2014 року у справі №922/846/13-г, від 25 листопада 2010 року у справі № 4/185 та від 26 січня 2011 року у справі № 4/294.

Крім того, на думку заявника, вказаний договір має ознаки фіктивності.

Так, відповідно до вимог частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 234 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином є фіктивним.

Фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у частині п'ятій статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Такий правочин завжди укладається умисно.

В силу вимог пункту 2.4. оспорюваного правочину, вимоги до боржника підтверджуються договором позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року, документами про виконання договору (двома платіжними дорученнями) та рішенням господарського суду Рівненської області по справі № 918/944/13 від 29.07.2013 року, які, відповідно до пункту 4.1.3., належить передати новому кредитору впродовж десяти календарних днів з моменту підписання договору. А відповідно до пунктів 3.1.-3.2. - ТОВ "Сапоніт-Інвест" за відступлення права вимоги сплачує ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" винагороду в сумі 434 982,04 грн. впродовж десяти банківських днів з моменту набрання чинності цим договором.

Разом з тим, серед документів, які первісний боржник повинен передати новому боржнику відсутня постанова державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 18 листопада 2014 року, якою наказ господарського суду Рівненської області № 918/944/13 від 28 серпня 2013 року про стягнення з ТОВ "Ресторан "Шкварочка" 626 554,93 грн. боргу на користь ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" повернуто без виконання (через відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення).

Таким чином, за умовами договору ТОВ "Сапоніт-Інвест" отримує від ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" право вимоги на суму 626 554,93 грн., до боржника, у якого відсутнє будь-яке майно для задоволення такої вимоги, і при цьому сплачує за це первісному кредитору 434 982,04 грн. На думку представника, жодного логічного пояснення таким діям ТОВ "Сапоніт-Інвест" немає.

На переконання заявника, сторони правочину - ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" не вчиняли жодних дій, спрямованих на його виконання. Зокрема, ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" не передавало ТОВ "Сапоніт-Інвест" документів, які підтверджують право вимоги до ТОВ "Ресторан "Шкварочка", а ТОВ "Сапоніт-Інвест" не сплачувало ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" винагороду, передбачену пунктом 3.1., що свідчить на користь того, що даний правочин укладений лише про людське око, тобто без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались ним.

ТОВ "Ресторан "Шкварочка" вважає, що договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, складений не 29 травня 2015 року, а пізніше і умисел сторін на підписання такого договору пояснюється тим, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 5 травня 2015 року прийнято до розгляду заяву ТОВ"Дністер" про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів", а ухвалою від 3 червня 2015 року порушено провадження у справі № 924/644/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та введено процедуру розпорядження майном, в ході якої вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави, і додатково заборонено боржнику - Публічному акціонерному товариству "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника, вчиняти будь-які дії, пов'язані із будь-яким відчуженням матеріальних/нематеріальних активів, загальною вартістю 660 000 грн. (шістсот шістдесят тисяч гривень), які належать йому чи підставі речових та зобов'язальних прав, а також праві інтелектуальної власності.

На переконання заявника, сукупність наведених обставин доводить, що договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест", підлягає визнанню недійсним. Недійсність вказаного оспорюваного договору також підтверджується постановою Верховного Суду України від 14 серпня 2014 року по справі № 3-56гс14, а тому керуючись статтями 1, 2, 54, 55, 56, 57 ГПК України, ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне просило суд визнати недійсним договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ"Сапоніт-Інвест".

До початку судового засідання 25 липня 2017р. ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне надіслало додаткові обґрунтування позовної заяви у справі про банкрутство (вх. № 05-22/7160/17 від 24.07.2017р.), тоді як від ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_5 та ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна безпосередньо в судовому засіданні отримано клопотання відповідно (вх. № 05-22/7248/17 від 25.07.2017р.) та (вх. № 05-22/7249/17 від 25.07.2017р.) про припинення провадження у справі за заявою (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка і ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р.

Оскільки до суду повноважні представники ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне не прибули, доказів виконання вимог ухвали суду в справі від 20.07.2017р. не надали, розгляд справи № 924/644/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" потребував відкладення.

При цьому окрім доводів, зазначених в позовній заяві, ТОВ "Ресторан "Шкварочка" вважала за необхідне обґрунтувати (вх. № 05-22/7160/17 від 24.07.2017р.) свої позовні вимоги додатковими аспектами, які повністю узгоджуються із вимогами чинного законодавства України та полягають в наступному.

25 червня 2015 року ТОВ "Сапоніт-Інвест" подало господарському суду Рівненської області заяву про зміну ініціюючого кредитора у справі № 918/1751/14 за заявою ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" до боржника ТОВ "Ресторан "Шкварочка" про банкрутство в обґрунтування якої зазначило, що 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" було укладено договір про відступлення права вимоги за умовами якого ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" (первісний кредитор) передало ТОВ "Сапоніт-Інвест" (новий кредитор) право вимоги до ТОВ "Ресторан "Шкварочка" (божник) за договором позики № 24/05-11 (поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року

До цього часу про існування договору про відступлення права вимоги боржнику - ТОВ "Ресторан "Шкварочка" відомо не було.

Разом з тим, договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ"Сапоніт-Інвест", на думку заявника, порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Ресторан "Шкварочка" та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку з огляду на таке.

Відповідно до умов пункту 2.1. оспорюваного правочину, ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" передає, а ТОВ "Сапоніт-Інвест" приймає на себе право вимоги що належить первісному кредиторові та стає кредитором відповідно до договору позики №24/05-11 (зі змінами та доповненнями, що був укладений між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Ресторан "Шкварочка".

Згідно пункту 9.4 договору позики № 24/05-11(поворотної фінансової допомоги) від 24 травня 2011 року, відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією зі сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною.

В даному випадку, жодного письмового погодження відступлення права вимоги від ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" до ТОВ "Сапоніт-Інвест" не було.

Таким чином, представник заявника дійшов висновку, що договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" є недійсним.

Окрім цього, додаткового підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним, на його думку є те, що згідно із рішенням господарського суду Рівненської області по справі № 918/944/13 від 29 липня 2013 року, було стягнуто з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" на користь Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" 600 000 грн. - заборгованості, 11 795 грн. 54 коп. - пені, 2 474 грн. - інфляційних втрат, 12 285 грн. 39 коп. витрат по оплаті судового збору. Зазначене рішення було винесено через невиконання ТОВ "Ресторан "Шкварочка" взятих на себе зобов'язань перед ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" згідно договору позики № 24/05-11 від 24.05.2011 року (поворотної фінансової допомоги), про який зазначалося вище.

Після отримання наказу на стягнення суми вищезазначеного боргу, ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" звернулося до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення господарського суду Рівненської області від 29 липня 2013 року.

В подальшому ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" звернулося до господарського суду Рівненської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ресторан "Шкварочка". Під час розгляду судом даної справи між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" було укладено договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги від 29 травня 2015 року, на підставі якого останнє просить господарський суд Рівненської області замінити його як ініціюючого кредитора в справі № 918/1751/14.

Водночас, частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

У відповідності до міркувань заявника, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

На думку заявника, виходячи зі змісту оспорюваного договору, його предметом є уступка права вимоги за договором позики № 24/05-11 від 24.05.2011 року (поворотної фінансової допомоги) та рішенням господарського суду Рівненської області по справі № 918/944/13 від 29 липня 2013 року (п.2.1 - 2.4. договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги від 29 травня 2015 року), за яким з боржника стягнуто не лише сума заборгованості за договором позики від 24/05-11 від 24.05.2011 року, а також судові витрати. При цьому умовами договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги від 29 травня 2015 року ТОВ "Сапоніт-Інвест" надано право вимагати від боржника належного виконання рішення суду.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона Мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Отже, при укладенні оспорюваного договору відступлення права вимоги сторони у даній справі, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням сулу шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

З врахуванням вищезазначеного, сукупність наведених обставин доводить, що договір № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладений 29 травня 2015 року між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест". підлягає визнанню недійсним.

Недійсність вказаного оспорюваного договору, з точки зору заявника, підтверджується також постановою Верховного Суду України від 14 серпня 2014 року по справі № 3-56гс14.

Заперечуючи проти можливого задоволення заяви (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка та ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р. між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест", повноважним представником ТОВ "Сапоніт-Інвест" надіслано до суду заяву (вх. № 05-22/9031/17 від 21.09.2017р.) із клопотанням про необхідність припинення розгляду заяви відповідно до ст. 80 ГПК України з наступних підстав :

Так, ухвалою судді господарського суду Хмельницької області від 18 серпня 2015 року у справі № 924/1309/15 (суддя Гладюк Ю.В.) за позовом ТОВ "Ресторан Шкварочка" до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги провадження у справі припинено на підставі ст. 80 ГПК України.

Крім того, ухвалою судді господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2015 року у справі № 918/1038/15 (суддя Яроцький А.М.) за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м. Шепетівка Хмельницької області, ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29 травня 2015 року - припинено провадження.

Вимогою ч. 2 ст. 80 ГПК України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

На думку повноважного представника ТОВ "Сапоніт-Інвест", враховуючи те, що ТОВ "Ресторан Шкварочка" з вказаним позовом (із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав) зверталась до господарського суду Хмельницької області, та у якому прийнято рішення, яке набрало законної сили, представник ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна дійшов висновку, що провадження у даному позову підлягає припиненню на підставі ст. 80 ГПК України.

Вищезгадану правову позицію підтримали прибулі до суду повноважні представники кредиторів та ліквідатор ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка арбітражний керуючий ОСОБА_5, на переконання яких в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду заяви ТОВ "Ресторан "Шкварочка" по суті.

Позивач в судове засідання свого повноважного представника не направив, однак надіслані на його адресу ухвали суду по даній справі до суду не повернулися, тоді як 24 липня 2017р. господарським судом отримано (вх. № 05-22/7160/17 від 24.07.2017р.) додаткові обґрунтування позовної заяви у справі про банкрутство про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Судом враховується, що в разі, якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції").

Таким чином, оскільки ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте повноважного представника до суду не направив, суд приходить до висновку про можливість розгляду спору по суті за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши прибулих до суду повноважних представників учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази господарським судом враховується наступне :

У відповідності до публічної інформації, внесеної до Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_6 акціонерне товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" звернулась до господарського суду Рівненської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" ІК. 35148598.

Ухвалою суду від 11 грудня 2014 р. прийнято до розгляду заяву про порушення провадження у справі, розгляд заяви призначено до слухання в підготовчому засіданні суду на 23.12.2014р.

Ухвалою суду від 23.12.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" (33028, м. Рівне, Майдан Незалежності, 2, ІК 35148598) та оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" (33028, м. Рівне, Майдан Незалежності, 2, ІК 35148598).

Ухвалою суду від 10.02.2015р. виправлено допущену помилку шляхом здійснення офіційного оприлюднення додаткового оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ресторан Шкварочка" (33028, м. Рівне, Майдан Незалежності, 2, ІК 35148598), згідно якої граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника є 13.03.2015р.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" (33028, м. Рівне, Майдан Незалежності, 2), а саме: ОСОБА_6 акціонерне товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" (ініціюючий кредитор) - сума вимог 632 644 грн. 93 коп., в т.ч. 614 759 грн. 39 коп. - основний борг (4 черга вимог), 11 795 грн. 54 коп. - пеня (6 черга вимог), 6 090 грн. - судові витрати (1 черга вимог); фізична особа-підприємець ОСОБА_8 - сума вимог 941 627 грн. 21 коп., в т.ч. основний борг 940 409 грн. 21 коп. (4 черга вимог), 1 218 грн. - судові витрати (1 черга вимог); відмовлено у визнанні кредиторських вимог ПАТ "УкрСиббанк" з грошовими вимогами до ТОВ "Ресторан Шкварочка" в розмірі 6 747 016 грн. 80 коп. та призначено підсумкове засідання суду на 23.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 04.08.2015 р. з підстав, зазначених у відповідній ухвалі.

25.06.2015р. від ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Сапоніт - Інвест" () надійшла заява про заміну кредитора, а саме - замінити ініціюючого кредитора ОСОБА_6 акціонерне товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" правонаступником - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест". Дану заяву ухвалою господарського суду Рівненської області призначено до розгляду у судовому засіданні.

Постановою Вищого господарського суду України в справі № 918/1751/14 від 17.02.2017 року касаційну скаргу ТОВ "Ресторан Шкварочка" задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі № 918/1751/14 змінено. Викладено абзац 3 пункту 3 резолютивної частини постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. в наступній редакції : "Задовольнити заяву ПАТ "УкрСиббанк" з вимогами до боржника в розмірі 6 745 798,79 грн. повністю. Визнати та зобов'язати окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ресторан Шкварочка" вимоги ПАТ "УкрСиббанк" на суму 6 745 798,79 грн. як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника ТОВ "Ресторан Шкварочка".

При цьому ухвалою Верховного Суду України від 31 липня 2017р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Шкварочка» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17 лютого 2017 року у справі № 918/1751/14 і додані до неї матеріали повернуто заявнику.

В межах цієї справи № 918/1751/14 про банкрутство ТОВ "Ресторан Шкварочка" 29 травня 2017 року від представника боржника - ТОВ"Ресторан Шкварочка", надійшла позовна заява про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29.05.2015 року.

На вимогу господарського суду Рівненської області в судовому засіданні 30 травня 2017р. представником ТОВ "Сапоніт-Інвест" надано суду договір № 01/01-2014/1 від 23.03.2012 року та докази заборгованості по цьому договору ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" перед ТОВ "Сапоніт-Інвест", а також в послідуючому ухвалою суду від 21 червня 2017р. залучено до участі в справі № 918/1751/14 про визнання банкрутом ТОВ "Ресторан Шкварочка" та визнано учасником провадження у справі, з відкладенням розгляду справи (заяви про заміну кредитора та позовної заяви ТОВ "Ресторан Шкварочка" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29.05.2015 року) № 918/1751/14 на 4 липня 2017р.

Ухвалою від 4 липня 2017р. господарський суд Рівненської області дійшов висновку, що з врахуванням приписів чинного законодавства, позовна заява ТОВ "Ресторан Шкварочка" від 29 травня 2017 року про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29.05.2015 року не підсудна господарському суду Рівненської області, проте з огляду на подану 04.07.2017 року ТОВ "Ресторан Шкварочка" заяву про залишення позовної заяви ТОВ "Ресторан Шкварочка" від 29 травня 2017 року про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29.05.2015 року без розгляду, позовну заяву ТОВ "Ресторан Шкварочка" від 29 травня 2017 року про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 29/05-РС від 29.05.2015 року залишено без розгляду.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з п. 7 ч. 1 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Частиною другою статті 2 Закону передбачено, що Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами у регулюванні відносин, пов'язаних із банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за виключенням випадків, передбачених у Законі.

Отже, у разі коли в розгляді справи буде з'ясовано, що нормами певних законодавчих актів відповідні правовідносини врегульовано по-іншому, ніж Законом, то застосовуванню підлягають норми Закону.

Винятки з цього правила встановлюються самим Законом, зокрема, щодо банкрутства банків, емітентів іпотечних облігацій.

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Шкварочка» не є конкурсним кредитором у справі № 924/644/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка провул. Подільський, 20; код 00956715), реєстр вимог кредиторів якого затверджено ухвалою суду від 25.11.2015р. Аналогічно позивача не віднесено до категорії учасників справи про банкрутство № 924/644/15, визначення яких дано у ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Натомість за заявою Публічного акціонерного товариство "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.12.2014р. порушено провадження у справі № 918/1751/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка". Цією ж ухвалою введено процедуру розпорядження майном боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" (33028, м. Рівне, Майдан Незалежності, 2, ІК 35148598) - строком на сто п'ятнадцять календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_9 (свідоцтво №1377 від 03.07.2013р.), з наступним продовженням строку процедури розпорядження до 17 червня 2015р. у відповідності до ухвали суду від 21 квітня 2015р. Інформація щодо продовження/завершення процедури розпорядження у справі № 918/1751/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Про призначення розпорядника майна виноситься ухвала.

Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто пятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Розпорядник майна зобовязаний:

розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку;

вести реєстр вимог кредиторів;

повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

вживати заходів для захисту майна боржника;

аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках;

виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення;

надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

Абзац дев'ятий частини третьої статті 22 в редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015\

надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість;

брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів;

виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Окрім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи.

Таким чином, основоположним принципом ст.6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Приведена заявником практика Верховного Суду України, висновки якого в силу вимог статті 82 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковими для господарських судів при виборі і застосуванні ними правової норми до спірних правовідносин, у постанові № 3-43гс15 від 15 квітня 2015 року (про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18 грудня 2014 року в справі № 910/6098/14 за позовом ТОВ "Спецстройенерго" до ПАТ "ВТБ Банк", ТОВ "Альфа Солар" про визнання договору недійсним) при наявності справи про банкрутство ТОВ «Сілікон», підтвердив необхідність вирішення цієї категорії спорів в загальному порядку позовного провадження поза межами процедури банкрутства.

За таких обставин, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" не дотримано норм ст.ст. 1, 2, 10, 20, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в задоволенні позовної заяви (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка, ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р. між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" в межах справи № 924/644/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів м.Шепетівка Хмельницької області слід відмовити.

При цьому товариство з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" не позбавлено права захищати власні права та охоронювані законом інтереси в загальному установленому порядку з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Частиною 1 ст.2 Закону передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; 1-1) відсутній предмет спору; 2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; 5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Частиною 2 ст.80 ГПК України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Повноважним представником ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Сапоніт-Інвест" () не зазначено правової підстави, передбаченої ст.80 ГПК України для припинення провадження за позовною заявою ТОВ "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне, а можливий розгляд такої заяви у межах справи про банкрутство не визначений чинним законодавством як процесуальна підстава для припинення провадження у справі ні чинним Господарським процесуальним кодексом України, ні Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Отже в задоволенні клопотання (вх. № 05-22/9031/17 від 21.09.2017р.) представника ТОВ "Сапоніт-Інвест" про припинення провадження за позовом ТОВ "Ресторан "Шкварочка" слід відмовити.

Підсумовуючи відзначне, керуючись ст. ст. 1, 2, 10, 20, 22 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 2-1, 4- 47, 22, 27, 29, 38, 65, 75, 77, 80, 86 ГПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні заяви (вх. № 05-06/732/17 від 18.07.2017р.) ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Шкварочка" м. Рівне до ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" м.Шепетівка, ТОВ "Сапоніт-Інвест" с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним договору № 29/05-РС про відступлення права вимоги, укладеного 29.05.2015р. між ПАТ "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів" та ТОВ "Сапоніт-Інвест" в межах справи № 924/644/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів м.Шепетівка Хмельницької області відмовити.

Виготовлення повного тексту ухвали завершено 25 вересня 2017р.

Суддя Грамчук І.В.