ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року Справа № 923/701/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Фенікс-Херсон", м. Херсон

до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок", с. Костогризове Каховського району Херсонської області

про стягнення 14144 грн. 70 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - представник, дов. б/н від 02.08.2017, ОСОБА_2 - адвокат, посв. №535 від 04.04.2012, ордер серія ХС №63070, дов. б/н від 14.07.2017.

від відповідача - ОСОБА_3 - представник, дов. від 31.07.2017.

Приватне підприємство "Фенікс - Херсон" (позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" (відповідач) про стягнення заборгованості за надані за договором №2 від 01.04.2016 послуги з охорони в сумі 14144 грн. 70 коп., з яких 9863 грн. 90 коп. основного боргу, 1451 грн. 48 коп. пені, 986 грн. 39 коп. штрафу, 1548 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 294 грн. 30 коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 16, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України, ст. 1, 12, 13, 15, 44, 49, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 246 від 01.08.2017 керівника апарату суду у зв'язку з відпусткою судді Задорожної Н.О., необхідністю розгляду позовної заяви та з метою недопущення порушення строку встановленого для розгляду відповідної заяви справу призначено до повторного автоматичного розподілу. Цим розподілом справу передано до провадження судді Немченко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.08.2017 прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 17.08.2017. Двічі ухвалами суду від 17.08.2017 та від 28.08.2017 розгляд справи відкладався з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити повністю з зазначених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу в його задоволенні, з підстав, які вказано у відзиві на позов (т. 1 арк. 44А). Зокрема, він зазначає, що позивач не виконував свого договірного обов'язку щодо забезпечення охорони працівниками позивача, в штаті позивача на момент надання послуг були відсутні працівники у необхідній кількості для організації послуг з охорони об'єктів відповідача. Відповідач доводить, що в матеріалах відсутні докази надання послуг за спірний період, оскільки відсутні підписи на актах виконаних робіт з його боку. Також, відповідач звернув увагу, що відповідно до п.4.2 договору оплата послуг відбувається на підставі рахунків, наданих позивачем, відповідач не отримував рахунків на оплату, до позовної заяви рахунки теж не додані. На підставі п.4.4 договору за наслідками надання послуг складається акт виконаних робіт, фактично на сьогодні послуги з охорони не прийняті відповідачем.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

01.04.2016 між Приватним підприємством «Фенікс-Херсон» та Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Світанок» було укладено договір № 2 про надання послуг охорони (надалі - договір № 2 від 01.04.2016).

Відповідно до умов договору № 2 від 01.04.2016 ПП «Фенікс-Херсон» (Охорона за договором № 2 від 01.04.2016) прийняло на себе зобовязання по наданню за вимогою СБК «Світанок» (Замовник за договором № 2 від 01.04.2016) послуг з охорони майна - машин дощувальних, які належать замовнику і знаходяться поблизу с. Костогризове Каховського району Херсонської області.

Факт прийняття позивачем під охорону належних відповідачеві дощувальних машин підтверджується актом прийняття-передачі "Об'єкту" під охорону, підписаним 01.04.2016 повноважними представниками Замовника та Охорони, який є додатком № 2 до договору № 2 від 01.04.2016.

Як встановлено п. 4.1 договору № 2 від 01.04.2016 оплата за виконання договірних обовязків є договірною, її розрахунок визначається в Додатку 1 до договору, який підписується обома сторонами і є його невід'ємною частиною.

В додатку № 1 до договору № 2 від 01.04.2016, підписаному ПП «Фенікс-Херсон» та СБК «Світанок» 01.04.2016, сторони вказаного договору встановили, що вартість послуг з охорони Обєктів охорони складає 29122,00 грн. за один місяць.

Згідно із п. 2.2.2 договору № 2 від 01.04.2016 Замовник зобовязаний своєчасно, згідно розділу 4 цього Договору, здійснювати розрахунки з Охороною за надані охоронні послуги.

Як встановлено п. 4.2. договору № 2 від 01.04.2016 оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих Охороною, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Охорони в наступному порядку:

- за період з 1 по 15 числа місяця - 16 числа поточного місяця;

- за період с 16 по 30 (31) числа місяця - до 02 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 5.2 договору № 2 від 01.04.2016 дострокове розірвання договору може проводитись за письмовою згодою сторін, а також за ініціативи однієї із сторін з повідомленням іншої сторони не менш ніж за два дні.

СБК «Світанок» листом вих. № 114 від 25.07.2016 повідомило ПП «Фенікс-Херсон» про відмову від надання послуг охорони дощувальних машин 3 27.07.2016.

В звязку з цим, на підставі п. 5.2 договору № 2 від 01.04.2016 ПП «Фенікс-Херсон» 27.07.2017 припинило надання СБК «Світанок» послуг з охорони за договором № 2 від 01.04.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач своє зобовязання з оплати послуг з охорони, наданих йому позивачем згідно із договором № 2 від 01.04.2016 в період з 16.07.2016 по 26.07.2017, до цього часу не виконав.

Сума заборгованості СБК «Світанок» перед ПП «Фенікс-Херсон» за надані згідно із договором № 2 від 01.04.2016 послуги з охорони становить 9863,90 грн., яка розрахована виходячи з наступного.

Загальна вартість послуг з охорони, які надані позивачем відповідачеві в період з 01.07.2016 по 26.07.2016, становить 24424,90 грн., виходячи з розрахунку: 29122,00 грн./міс.: 31 день/міс. х 26 днів, де 29122,00 грн./міс. - вартість послуг з охорони за місяць згідно із додатком № 1 до договору № 2 від 01.04.2016, 31 день/міс. - кількість днів в липні 2016 року, 26 днів - тривалість періоду надання послуг з 01.07.2016 по 26.07.2016.

18.07.2016 Замовником Охороні оплачено 14561,00 грн. з вказівкою у призначенні платежу «за послуги охорони у липні (1 частина)», що доводиться банківською випискою по рахунку від 18.07.2016.

Вартість послуг з охорони, які надані позивачем відповідачеві згідно із договором № 2 від 01.04.2016 в період з 16.07.2016 по 26.07.2016, розраховується наступним чином: 24424,90 грн. - 14561,00 грн. = 9863,90 грн., де 24494,90 грн. - вартість послуг з охорони, які надані позивачем відповідачеві в період з 01.07.2016 по 26.07.2016, 14561,00 грн. - сума оплати, здійсненої відповідачем 18.07.2016 за послуги, надані йому позивачем в період з 01.07.2016 по 15.07.2016.

Вирішуючи спір по суті суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу позивачем доведені та підлягають задоволенню у сумі 9863,90 грн. із огляду на наступне.

Як витікає із умов договору, оплата за надані послуги не пов'язана із складанням двосторонніх актів здачі-прийняття робіт, навпаки в п.4.4 договору сторони домовилися відсутність такого акту не підставою для несплати вартості послуг. Зазначену умову відповідач виконував. Так, за липень 2016 року акт здачі-прийняття робіт він не підписав, однак, більшу часину вартості сплатив. У своєму листі № 114 від 25.07.2016 відповідач повідомив, що він відмовляється від надання послуг охорони дощувальних машин з 27.07.2016.

Відповідно до п. 2.5. постанови № 18 від 26.12.2011 Пленум Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» частиною першою статті 35 ГПК передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості).

Таким чином, лист № 114 свідчить, що послуги щодо охорони надавались позивачем до 27.07.2016 року.

За умовами договору оплата вартості послуг пов'язана з висталення рахунку. В ході розгляду справи, позивач не зміг довести факти виставлення рахунків для оплати за липень 2016 року.

Суд із огляду на цей факт прийшов до висновку, що відсутність виставлення рахунків не звільняє Замовника від оплати послуг, розмір яких визначений за умовами договору.

У зв'язку з цим вимога про стягнення суми основного боргу - 9863 грн. 90 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання 294 грн. 30 коп. 3% річних та 1548 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

Суд в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів з якого дня відповідач порушив його право на отримання грошових коштів, бо позивачем не були виставлені рахунки на оплату послуг, як це витікає із умов п.4.2 договору.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В даному випадку пунктом 3.2.1 договору № 2 від 01.04.2016 сторонами було обумовлено, що у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за послуги «Охорони», «Замовнику» нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несплаченої суми, що діє в період, коли нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 3.2.2. договору № 2 від 01.04.2016 у випадку прострочення платежу більш ніж на 10 календарних днів, «Замовник» також сплачує «Виконавцю» штраф, у розмірі 10 % від суми заборгованості.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та умов договору позивач нарахував відповідачу за порушення виконання зобов'язань з оплати вартості наданих охоронних послуг 1451 грн. 48 коп. пені за період з 02.08.2016 по 01.02.2017 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу та 986,39 грн. штрафів.

Суд не може погодитись з даним нарахуванням пені, штрафів, а тому в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів з якого дня відповідач порушив його право на отримання грошових коштів, бо позивачем не були виставлені рахунки на оплату послуг, як це витікає із умов п.4.2 договору.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 9863 грн. 90 коп., в решті позовних вимог має бути відмовлено.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки позовні вимоги Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 9863 грн. 90 коп. основного боргу, тобто на 69,735 % (позов заявлений в сумі на 14144 грн. 70 коп., а підлягає задоволенню 9863 грн. 90 коп.), то відповідач повинен відшкодувати позивачеві 1115 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору, бо відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково у сумі 9863 грн.90 коп..

2.Стягнути з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" (74844, Херсонська обл., Каховський район, с. Костогризове, вул. Гагаріна, буд. 12, ) на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" (73000, м. Херсон, пров. Козацький, 10, ) - 9863 грн. 90 коп. основного боргу та 1115 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2017

Суддя Л.М. Немченко