ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2017 Справа № 10/396-10

За скаргою: Приватного підприємства "Дніпрянка"

на дії Нікопольського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

У справі:

за позовом Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки, м.Нікополь

до Приватного підприємства "Дніпрянка", м.Нікополь

про стягнення 92109,23 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 року позов задоволено у повному обсязі:

- стягнуто з Приватного підприємства "Дніпрянка" на користь Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки 62 565 грн. 00 коп. - основного боргу, 2 728 грн. 00 коп. - річних, 31 219 грн. 00 коп. інфляційних витрат, 965 грн. 12 коп. - витрат на держмито, 236 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

- стягнути з Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки в доход Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області суму не сплаченого державного мита у розмірі 44 грн. 02 коп.

12.04.2011 на виконання зазначеного рішення видана накази.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 у справі № 10/396-10 змінено в частині стягнення суми інфляційних втрат.

На виконання зазначеної постави 14.06.2011 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2011 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 у справі № 10/396-10 залишено без змін.

Ухвалою від 06.12.2011 в задоволенні заяви Приватного підприємства "Дніпрянка" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 року у справі № 10/396-10 за нововиявленими обставинами відмовлено.

19.09.2017 Приватне підприємство "Дніпрянка" звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати опис і арешт майна від 06.09.2013 року неправомірним, так як не відповідає вимогам Закону України, порушення ст. 41 Конституції України до ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно розпорядження Керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 № 807, у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Красоти О.І., проведено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого справу № 10/396-10 передано для розгляду скарги судді Назаренко Н.Г.

Розглянувши скаргу на дії державної виконавчої служби, господарський суд дійшов до висновку про повернення скарги без розгляду скаржнику з огляду на наступне.

Підпунктом 9.9 пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських суддів України" №9 від 17.10.2012 року передбачено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В супереч викладеному, скаржником не надано доказів направлення копії скарги з додатками на адресу позивача (стягувача) - Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки.

Що стосується опису вкладення від 08.08.2017, адресованого на адресу Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, то він також не може бути належним доказом направлення скарги, оскільки зазначений опис свідчить про направлення позовної зави, а не скарги.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 121-2ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Пунктом 9.7 Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Відповідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, Скаржник посилається на те, що 06.09.2013 року державним виконавцем накладено арешт на майно.

Заявник скарги звернувся до господарського суду Дніпропетровської області лише 19.09.2017.

Таким чином, скаргу подано з пропуском встановленого ст.121-2 ГПК України десятиденного строку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути скаргу на дії виконавчої служби скаржнику без розгляду.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.6 ч.1 ст.63, ст.86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу на дії Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- скарга на дії Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області б/н від 08.08.2017 з додатками на 21 арк.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_1