УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.10.2017Справа № 910/16930/17

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Громадської організації " Спортивний клуб "Восход"

до Міністерства юстиції України

про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Спортивний клуб «Восход» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання права власності Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» на об'єкти нерухомого майна, а саме: на будинок культури «Дніпро», що розташований на вул. Бориспільській, 10 у м. Києві, загальною площею 4 301, 4 кв. м, спортивний комплекс «Схід», що розташований у м. Києві на вул. Бориспільській, 8, загальною площею 5 089, кв. м, до складу якого входять: закритий стрілецькій тир, загальною площею 1 716, 6 кв. м, закритий пневматичний стрілецький тир, загальною площею 264, 8 кв. м, фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 264, 8 кв. м, павільйон (КПП) загальною площею 31, 3 кв. м, павільйон (адміністративний та побутові приміщення) загальною площею 45 кв. м.; зобов'язання Міністерство юстиції України вчинити державну реєстрацію права власності Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» на нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 5940, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, будинок 8; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00; зобов'язання Міністерство юстиції України вчинити державну реєстрацію права власності Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» на нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 4301,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, будинок 10; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240 000, 00 грн.) За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн.).

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, Громадська організація «Спортивний клуб «Восход» просить суд визнати право власності за 2 (двома) об'єктами, а саме на будинок культури «Дніпро», що розташований на вул. Бориспільській, 10 у м. Києві, загальною площею 4 301, 4 кв. м, та на спортивний комплекс «Схід», що розташований у м. Києві на вул. Бориспільській, 8, загальною площею 5 089, кв. м, до складу якого входять: закритий стрілецькій тир, загальною площею 1 716, 6 кв. м, закритий пневматичний стрілецький тир, загальною площею 264, 8 кв. м, фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 264, 8 кв. м, павільйон (КПП) загальною площею 31, 3 кв. м, павільйон (адміністративний та побутові приміщення) загальною площею 45 кв. м.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Таким чином, вимога Громадська організація «Спортивний клуб «Восход» про визнання права власності на два об'єкти нерухомого майна, а саме на будинок культури «Дніпро» та на спортивний комплекс «Схід» є вимогою майнового характеру, а тому розмір судового збору повинен визначатися з урахуванням вартості спірного майна.

Тобто, позивачем заявлено 2 (дві) вимоги майнового характеру про визнання права власності та 2 (дві) вимоги немайнового характеру про зобов'язання вчинити дії.

В той же час, суд відзначає, що позивачем не додано до позовної заяви доказів, з яких вбачається вартість майна - будинку культури «Дніпро», що розташований на вул. Бориспільській, 10 у м. Києві, загальною площею 4 301, 4 кв. м, та спортивного комплексу «Схід», що розташований у м. Києві на вул. Бориспільській, 8, загальною площею 5 089, кв. м, до складу якого входять: закритий стрілецькій тир, загальною площею 1 716, 6 кв. м, закритий пневматичний стрілецький тир, загальною площею 264, 8 кв. м, фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 264, 8 кв. м, павільйон (КПП) загальною площею 31, 3 кв. м, павільйон (адміністративний та побутові приміщення) загальною площею 45 кв. м.на які позивач також просить визнати право власності.

Суд відзначає, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що з позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається вартість майна - будинку культури «Дніпро» та спортивного комплексу «Схід», приймаючи до уваги п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, відповідно до якого, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача, суд приходить до висновку, що позивачем не визначена ціна позову.

При цьому, Громадською організацією «Спортивний клуб «Восход» надано суду у якості доказів сплати судового збору копію квитанції № 28 від 28.09.2017 про сплату судового збору у розмірі 4 800, 00 грн. (як за три вимоги немайнового характеру).

Відповідно до п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України, представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частина 3 статті 244 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, позовна заява Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» б/н від 29.09.2017 містить копію підпису представника - ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності б/н від 30.01.2017.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду слід звернути увагу також на те, що відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Копії доказів, доданих до позовної заяви не відповідають вищевказаним вимогам.

Керуючись п.1, п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Щербаков С.О.