ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2017р. Справа № 905/1489/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область

про стягнення 9 914 грн. 37 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №Ц/3-04/294-16 від 25.10.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.09.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область, про стягнення 9 914 грн. 37 коп.

Ухвалою суду від 06.07.2017р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/1489/17, розгляд справи призначено на 14.08.2017р.

02.08.2017р. від позивача на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист (за вих.№09-2/81 від 21.07.2017р.) з додатками.

Ухвалою суду від 14.08.2017р. господарським судом Донецької області було відкладено розгляд справи на 28.08.2017р.

Ухвалою суду від 28.08.2017р. господарським судом Донецької області було продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 18.09.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вантаж кокс доменний, який перевозився за залізничною накладною на групу вагонів №49088099 від 27.06.2016р., зокрема у напіввагонах №62523006 в кількості 43 800 кг, №56226970 в кількості 44 200 кг, №56864309 в кількості 44 750 кг, був доставлений на станцію призначення з недостачею вантажу, про що складено комерційні акти БА 783216/788 від 29.06.2016р., БА 783217/789 від 29.06.2016р., БА 783218/790 від 29.06.2016р. відповідно.

Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 908, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 31, 32, 110, 113, 114, 115, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт».

Позивач про дату судових засідань 14.08.2017р., 28.08.2017р. та 18.09.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень на зворотному боці відповідних ухвал та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 11.07.2017р., 22.08.2017р. та 05.09.2017р., однак у засідання суду представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, в свою чергу, про дату судових засідань 14.08.2017р., 28.08.2017р. та 18.09.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень на зворотному боці відповідних ухвал та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 12.07.2017р., 23.08.2017р. та 06.09.2017р.

Представник відповідача у судовому засідання 18.09.2017р. заперечував проти задоволення позовних вимог та надав письмові заперечення на позовну заяву (б/н від 04.08.2017р.) у яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

27.06.2016р. ПрАТ «АКХЗ» (вантажовідправник) зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці завантажило по накладній на групу вагонів № 49088099 вантаж кокс доменний, зокрема у напіввагонах №62523006 в кількості 43 800 кг, №56226970 в кількості 44 200 кг, №56864309 в кількості 44 750 кг та передало вказаний вантаж для перевезення до ПрАТ «МК «Азовсталь». Згідно з накладною кокс доменний вологий, вантаж маркований продовжною полосою вздовж вагону вапном.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому порядку та відповідно до положень частини 2 статті 307 ГК України та статті 6 Статуту залізниць України за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 ЦК України та 174 ГК України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обовязків.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт унормовано, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту).

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а. ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, на станції призначення Сартана Донецької залізниці було складено комерційний акт БА 783216/788 від 29.06.2016р., у якому значиться, що на підставі акту загальної форми №20107 від 28.06.2016р. станції Волноваха Донецької області, було здійснено комісійне переважування напіввагону №62523006, вантаж кокс, з відчепленням на справних 150 т. госповірених 08.09.2015р. в/вагах вантажоодержувача. У документі зазначено: брутто не вказано, тара 23 300 кг, нетто 43 800 кг, фактично виявилось: брутто 65 950 кг, тара 23 300 кг з док., нетто 42 650 кг, що менше документа на 1 150 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження в вагоні вище бортів на 50-60 см, шапкоподібне, маркований однією полосою вапна по довжині вагону. Над 5,6,7 люками в напрямку потягу поглиблення, довжиною 400 см, шириною 150 см, глибиною 50 см. В місцях поглиблення маркування порушено. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття та до ком. переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки к-та Азовсталь та ком. агентів ст.Сартана. Ком. переважування проводили ваговий та ст. пр-к к-та Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_2 та ком/агент ст. Сартана ОСОБА_3 Зав. вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Крім того, на станції призначення Сартана Донецької залізниці було складено комерційний акт БА 783217/789 від 29.06.2016р., у якому значиться, що на підставі акту загальної форми №20108 від 28.06.2016р. станції Волноваха Донецької області, було здійснено комісійне переважування напіввагону №56226970, вантаж кокс, з відчепленням на справних 150 т. госповірених 08.09.2015р. в/вагах вантажоодержувача. У документі зазначено: брутто не вказано, тара 22 200 кг, нетто 44 200 кг, фактично виявилось: брутто 64 200 кг, тара 22 200 кг з док., нетто 42 000 кг, що менше документа на 2 200 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження в вагоні вище бортів на 50-60 см, шапкоподібне, маркований однією полосою вапна по довжині вагону. Над 6,7 люками праворуч в напрямку потягу поглиблення, довжиною 300 см, шириною 150 см, глибиною 50 см. В місцях поглиблення маркування порушено. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття та до ком. переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки к-та Азовсталь та ком. агентів ст.Сартана. Ком. переважування проводили ваговий та ст. пр-к к-та Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_2 та ком/агент ст. Сартана ОСОБА_3 Зав. вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Крім того, на станції призначення Сартана Донецької залізниці було складено комерційний акт БА 783218/790 від 29.06.2016р., у якому значиться, що на підставі акту загальної форми №20109 від 28.06.2016р. станції Волноваха Донецької області, було здійснено комісійне переважування напіввагону №56864309, вантаж кокс, з відчепленням на справних 150 т. госповірених 08.09.2015р. в/вагах вантажоодержувача. У документі зазначено: брутто не вказано, тара 22 500 кг, нетто 44 750 кг, фактично виявилось: брутто 65 750 кг, тара 22 500 кг з док., нетто 43 250 кг, що менше документа на 1 500 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження в вагоні вище бортів на 50-60 см, шапкоподібне, маркований однією полосою вапна по довжині вагону. Над 1 люком праворуч в напрямку потягу поглиблення, довжиною 100 см, шириною 200 см, глибиною 50 см. В місцях поглиблення маркування порушено. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття та до ком. переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки к-та Азовсталь та ком. агентів ст.Сартана. Ком. переважування проводили ваговий та ст. пр-к к-та Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_2 та ком/агент ст. Сартана ОСОБА_3 Зав. вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Наведені акти за своєю формою та змістом відповідають положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за № 567/6855.

Згідно із ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами за визначенням статей 32-36 ГПК України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобовязується доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги те, що спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення з маркуванням, однак на станцію призначення вантаж прибув з порушеним маркуванням, тобто не у тому ж стані, у якому він був прийнятий залізницею до перевезення. Крім того, судом прийнято до уваги, що у спірних вагонах мають місце чисельні поглиблення вантажу. Отже, наявні сліди доступу до вантажу, ознаки розкрадання чи втрати вантажу під час перевезення. Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Залізниця не довела суду, що недостача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником у залізничній накладній на групу вагонів №49088099, засвідчено належними доказами - комерційними актами БА 783216/788 від 29.06.2016р., БА 783217/789 від 29.06.2016р., БА 783218/790 від 29.06.2016р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу у спірних вагонах, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі №90979014 від 27.06.2016р. згідно договору №107/16Сб від 01.02.2016р., що засвідчує передачу Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» коксу доменного, у загальній кількості 4955,600 т, у тому числі за залізничною накладною №49088099, зокрема у напіввагонах №62523006, №56226970, №56864309 та рахунок-фактуру №90979014 від 27.06.2016р. ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на загальну суму до сплати 22 122 695 грн. 37 коп.

Судом встановлено, що відповідно до вищезазначеного рахунку-фактури ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» №90979014 від 27.06.2016р, вартість 1 т. коксу складає:

- у напіввагоні №62523006 3 775 грн. 78 коп. без ПДВ та 4 530 грн. 94 коп. з ПДВ;

- у напіввагонах №56226970, №56864309 3762 грн. 32 коп. без ПДВ та 4 514 грн. 78 коп. з ПДВ.

Також, в матеріалах справи міститься банківська виписка № від 23.01.2017р. про сплату вартості вищезазначеного рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані.

Як вбачається зі змісту графи 20 залізничної накладної на групу вагонів №49088099 від 27.06.2016р., спірний вантаж перевозився у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірному напіввагоні необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

Так, недостача вантажу у напіввагоні №62523006 становить 43 800 42 650 = 1150 кг., або 1,15 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 43 800 кг Х 2% = 876 кг. Недостача вантажу у напіввагоні №62523006 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 1150 кг 876 кг = 274 кг або 0,274 т.

Недостача вантажу у напіввагоні №56226970 становить 44 200 42 000 = 2 200 кг., або 2,2 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 44 200 кг Х 2% = 884 кг. Недостача вантажу у напіввагоні №56226970 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 2200 кг 884 кг = 1316 кг або 1,316 т.

Недостача вантажу у напіввагоні №56864309 становить 44 750 43 250 = 1 500 кг., або 1,5 т. Природна втрата маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі становить 44 750 кг. Х 2% = 895 кг. Недостача вантажу у напіввагоні №56864309 з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, становить 1500 кг 895 кг = 605 кг або 0,605 т.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за комерційним актом БА 783216/788 від 29.06.2016р. у розмірі 1241 грн. 48 коп., БА 783217/789 від 29.06.2016р. у розмірі 5941 грн. 45 коп., БА 783218/790 від 29.06.2016р. у розмірі 2731 грн. 44 коп., а всього - у розмірі 9914 грн. 37 коп.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що розрахунок позивача є арифметично вірним.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення залізниця не виконала належним чином, оскільки не забезпечила збереження довіреного їй вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме у розмірі 9914 грн. 37 коп.

За приписами ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, зокрема, розуміються втрата або пошкодження майна у разі неналежного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Дані норми кореспондуються з положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт втрати вантажу у приведеній вище кількості підтверджений матеріалами справи.

Відтак, враховуючи оплату рахунку-фактури №90979014 від 27.06.2016р. позивачем, беручи до уваги відсутність доведення протилежного, позивач внаслідок незбереження підприємством залізничного транспорту загального користування вантажу, як його власник, зазнав збитків у загальному розмірі 9914 грн. 37 коп.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність належних доказів на підтвердження наявності понесених позивачем збитків, оскільки, в матеріалах справи містяться оригінали відповідних комерційних актів, якими зафіксовані факти недостачі, банківська виписка від 23.01.2017р. про сплату рахунку, що підтверджує оплату вартості вантажу за спірними вагонами, кількість якого зазначена у залізничній накладній №49088099 від 27.06.2016р., рахунок-фактура ПрАТ «АКХЗ» №90979014 від 27.06.2016р. про кількість та вартість відправленого вантажу, зокрема, у спірних напіввагонах.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 6, 110, 111, 113, 114, 115, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, ст.ст. 11, 909, 920, ч.2 ст. 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 224, ч.1 ст.225, ч.2 ст. 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 32-36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства « Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ідентифікаційний код 00191158) збитки в сумі 9914 грн. 37 коп., витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 18.09.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко