ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.09.2017 Справа № 905/1919/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс", м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод", м. Покровськ

про стягнення боргу в розмірі 77647,33 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Логачова Ю.А. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс", м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод", м. Покровськ про стягнення боргу в розмірі 77647,33 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору транспортно-експедиційного обслуговування №Э-03/04/2014-1/ від 03.04.2014.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.08.2017 порушено провадження по справі № 905/1919/17 та призначено до розгляду.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

28.09.2017 позивач надав письмові пояснення №27/17-1 від 27.09.2017 з документами та клопотання №27/17 від 27.09.2017 з документами.

Відповідач в судові засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був обізнаний про час та місце розгляду справи, що підтверджується клопотанням відповідача про перенесення слухання справи, яке надійшло 30.08.2017 через канцелярію суду, та повідомленнями про вручення поштового відправлення (ухвал суду).

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданнях пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

03 квітня 2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс", м. Київ (експедитор) та Приватним акціонерним товариством "Донецьксталь" - металургійний завод", м. Покровськ (клієнт) був укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування №Э-03/04/2014-1/ (договір). Предмет договору передбачає, що у порядку та на умовах обумовлених даним договором, експедитор за плату та за рахунок клієнта зобов'язується організувати згідно з заявками клієнта транспортно-експедиторські послуги, пов'язані з перевезенням вантажів у вагонах, що мають нумерацію інвентарного парку та які належать вагонним компаніям «УЗ», залізничному рухомому складу експедитора, а також у вагонах будь-якої власності.

За своєю правовою природою договір №Э-03/04/2014-1/ від 03.04.2014 є договором транспортного експедирування, за умовами якого відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно п. 1.2. договору клієнт зобов'язується прийняти надані послуги експедитора та відшкодувати всі документально підтверджені витрати, що пов'язані з організацією перевезень вантажу, а також сплатити винагородження за надані послуги.

Факт надання послуг експедитором клієнту підтверджується звітом/актом виконаних робіт, які підписуються щодекадно повноважними представниками сторін (п. 1.3. договору).

Відповідно до п.2.3.4 договору клієнт зобов'язується здійснювати оплату наданих експедитором послуг у порядку, встановленому даним договором.

У відповідності до п.3.1 договору, клієнт для організації перевезення вантажів та для відшкодування витрат експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі повинні бути здійснені не пізніше ніж за 5 днів до початку здійснення перевезень. Розмір авансових платежів визначається клієнтом виходячи з очікуваного (запланованого) об'єму перевезень, інших послуг та витрат експедитора, які плануються на протязі 5 (п'яти) днів надання послуг. За погодженням с експедитором можлива оплата послуг (їх частини) по організації перевезень вантажів за фактом їх виконання на протязі 5-ти банківських днів з моменту надання експедитором рахунку та акту наданих послуг (виконаних робіт).

За організацію перевезень вантажів, передбачених цим договором, по території України, клієнт сплачує експедитору винагороду, в погодженому розмірі розрахованому від вартості перевезень та інших транспортних послуг на протязі 5-ти банківських днів на підставі рахунку експедитора. Якщо при здійснені платежу клієнт не виділяє суму винагороди і не сплачує окремим платіжним дорученням, то експедитор залишає за собою право утримувати суму винагороди експедитора самостійно з авансових платежів клієнта та закривати виставлені рахунки у хронологічному порядку. Розмір винагороди експедитору визначається між сторонами на підставі укладених додаткових угод, які є невід'ємною частиною цього договору (п.3.4 договору).

Згідно п. 3.5. договору зобов'язання клієнта по сплаті винагороди та відшкодуванню витрат експедитора, понесених в інтересах клієнта, вважаються виконаними належним чином з моменту надходження грошових коштів на розрахункових рахунок клієнта.

Даний договір набуває чинності з 01 серпня 2014р. та діє до 31 грудня 2014р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. У випадку відсутності заяви жодної зі сторін про припинення або зміну цього договору на протязі одного місяця до закінчення строку його дії, він вважається подовженим на кожний наступний рік та на тих же умовах, які передбачені договором та додатковими угодами до нього (п.7.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 04.04.2014 до договору).

Оскільки відповідні заяви сторін про припинення дії договору в матеріалах справи відсутні (доказів зворотнього сторонами не представлено), суд вважає, що даний договір був пролонгованим на 2017 рік.

Сторонами неодноразово вносились зміни до договору шляхом укладання додаткових угод до нього в частині вартості послуг експедитора.

Сторонами було складено та підписано акт звірки, згідно якого станом на 31.12.2016 по договору, згідно якого кінцеве сальдо по кредиту позивача (дебету відповідача) складає 111152,58 грн., тобто станом на 31.12.2016 була наявна переплата за договором в розмірі 111152,58 грн.

На виконання умов договору, позивачем протягом січня, лютого 2017р. були надані відповідачу експедиторські послуги, що підтверджується наступними актами: акт наданих експедиторських послуг №28 від 11.01.2017 на суму 140166,72 грн; акт наданих експедиторських послуг №47 від 21.01.2017 на суму 195393,97 грн, акт наданих експедиторських послуг №95 від 31.01.2017 на суму 69885,72 грн; акт наданих експедиторських послуг №133 від 31.01.2017 на суму 12163,38 грн; акт наданих експедиторських послуг №24 від 11.02.2017 на суму 116526,60 грн; акт наданих експедиторських послуг №52 від 21.02.2017 на суму 1134,00 грн; акт наданих експедиторських послуг №101 від 28.02.2017 на суму 3529,82 грн.

Акти підписані сторонами без зауважень, а тому суд вважає, що послуги були надані належним чином.

В матеріалах справи наявні рахунки-накладні позивача: №25 від 11.01.2017 за 1-у декаду січня 2017 на суму 140166,72 грн, №47 від 21.01.2017 за 2-у декаду січня 2017 на суму 195393,67 грн, №95 від 31.01.2017 за 3-тю декаду січня 2017 на суму 69885,72 грн, №133 від 31.01.2017 за січень 2017 на суму 12163,38 грн, №24 від 11.02.2017 за 1-у декаду лютого 2017 на суму 116526,60 грн, №52 від 21.02.2017 за 2-у декаду лютого 2017 на суму 1134,00 грн, №101 від 28.02.2017 за лютий 2017 р. на суму 3529,82 грн., та докази їх надсилання на адресу ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод": м. Донецьк, вул. Челюскінців , б. 174.

Відповідачем проведена оплата за договором 27.01.2017 на суму 300000,00грн. та 31.01.2017 на суму 50000,00 грн. Інших доказів оплат в 2017 суду не надано.

На час розгляду справи заборгованість у сумі 77647,33 грн. відповідачем не сплачена, доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В якості доказів направлення на адресу відповідача рахунків позивачем надані копії експрес накладних кур'єрської служби «GlobalPost».

Суд зазначає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплати компенсації орендної плати за користування земельною ділянкою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-3902к09 від 29.09.2009 та у постанові Вищий господарський суд України №910/26157/15 від 24.05.2016.

Крім того, на момент направлення рахунків місце реєстрації та місцезнаходження відповідача було м. Донецьк. Відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти на відділень поштового зв'язку де послуги поштового зв'язку тимчасово не надаються або надаються з певними обмеженнями. До таких міст належить місто Донецьк. У зв'язку з наведеним, як зазначає позивач, рахунки надсилались кур'єрською службою доставки на адресу м. Донецьк, вул. Челюскінців, б. 174, де знаходиться адміністративна будівля відповідача згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач не заперечив факт отримання рахунків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає що на момент винесення рішення строк оплати за договором транспортно-експедиторського обслуговування №Э-03/04/2014-1/ від 03.04.2014 за вищезазначеними актами наданих експедиторських послуг є таким, що настав.

Згідно зі статтею 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення суму основного боргу у розмірі 77647,33 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-84 ГПК України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" до Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод", м. Покровськ про стягнення боргу в розмірі 77647,33грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" (85300, Донецька область, м. Покровськ, вулиця Торгівельна, б. 106а; ; п/р 3821 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс" (01133, місто Київ, вулиця Кутузова, 18/7; ; п/р 0026 в ПАТ "Європромбанк", МФО 377090) суму основного боргу у розмірі 77647,33 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 28.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 03.10.2017. Повний текст рішення підписано 03.10.2017.

Суддя Г.Є. Курило