ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" вересня 2017 р. Справа № 05/5026/1980/2012

вх. № 19022/17 від 07.09.2017

вх. № 19195/17 від 08.09.2017

Господарський суд Черкаської області у складі судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Соколишиною І.А., за участю представників за довіреностями - Охріменка Р.О., Кабова Ю.В. (від публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду скаргу

заявника публічного акціонерного товариства "Державний експортно-

імпортний банк України" в особі його філії у м.Черкасах

на дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута

а також заяву

заявника публічного акціонерного товариства "Державний експортно-

імпортний банк України" в особі його філії у м.Черкасах

про визнання результатів аукціону недійсними

у справі за заявою

ініціюючого кредитора ОСОБА_3

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю

"Корпорація "Райагробуд"

про визнання банкрутом, -

УСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі його філії у м.Черкасах подано скаргу від 06.09.2017 №072-19/1046 (вх.суду №19022/17 від 07.09.2017) з вимогою визнати неналежним виконання арбітражним керуючим Новосельцевим В.П. обов'язків ліквідатора банкрута, усунути останнього від їх виконання та призначити нового ліквідатора у справі, а також заяву від 07.09.2017 №072-19/1053 (вх.суду №19195/17 від 08.09.2017) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 11.07.2017 товарною біржею «Міжрегіональний біржовий центр».

Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак ліквідатор банкрута, представники від кредиторів ОСОБА_3, Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції, Черкаської міської ради, державної податкової інспекції у місті Черкасах, у судове засідання не з'явились і про причини неявки не повідомили.

Товарна біржа "Міжрегіональний біржовий центр" та ліквідатор банкрута у судове засідання не з'явились і заявили клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні яких відмовлено.

У судове засідання представником ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі його філії у м.Черкасах подано клопотання від 26.09.2017 №072-19/1145 (вх. суду №20501/17 від 26.09.2017) про забезпечення вимог кредиторів з вимогами:

накласти арешт з оголошенням в розшук транспортних засобів: НОМЕР_1, 1986 року випуску, шасі НОМЕР_2 та ГАЗ 52, 1990 року випуску, шасі НОМЕР_3:

накласти арешт на об'єкти нерухомого майна: 12/25 частини житлового будинку по АДРЕСА_1; жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2; магазин по АДРЕСА_3; будівлю трансформаторної підстанції по АДРЕСА_4.

Клопотання мотивоване тим,

що станом на дату відкриття ліквідаційної процедури банкруту, окрім виставленого на аукціон, на праві приватної власності належало наступне майно (далі - Майно): 12/25 частини житлового будинку по АДРЕСА_1; жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2; магазин по АДРЕСА_3; будівля трансформаторної підстанції по АДРЕСА_4; транспортний засіб НОМЕР_1, 1986 року випуску, шасі НОМЕР_2; транспортний засіб ГАЗ 52, 1990 року випуску, шасі НОМЕР_3, однак під час проведення повної інвентаризації майнових активів боржника (інвентаризаційні описи необоротних активів від 30.12.2016) зазначеного майна виявленого не було;

що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута заявлялись клопотання про зняття арештів, накладених на вказане майно боржника, що свідчить про наміри реалізувати зазначене майно;

що оскільки при проведенні інвентаризації зазначених майна та транспортних засобів виявлено не було, а ліквідатором банкрута обгрунтованих пояснень з цього приводу не надано, вимоги Банку, як кредитора у справі, підлягають забезпеченню шляхом накладення арешту на майно та оголошення розшуку транспортних засобів з метою повернення майна в ліквідаційну масу банкрута.

У судовому засіданні на запитання головуючого пояснив, що докази належності зазначеного майна банкруту наявні у справі, однак до актів інвентаризації його не включено; що враховуючи зняття в ході ліквідаційної процедури арештів, накладених на майно боржника, він припускає можливість їх продажу.

На запитання головуючого судді вказати виконання якого саме судового рішення має забезпечити накладений судом арешт представник заявника пояснив, що це є рішення про визнання аукціону недійсним, оскільки вищеназване майно може бути відчужене та оскільки воно не включене до ліквідаційної маси і у віданні ліквідатора банкрута не знаходиться.

Суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону-4212 з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (…) скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника; накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Таким чином, правових підстав у суду робити виключення із вказаної норми для даного випадку немає.

Відповідно до пунктів 1, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16: особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову; умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (…), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення; достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, заявником:

а) у заяві про забезпечення вимог не вказано жодного доказу, яким би підтверджувались вказані у ній обставини належності цього майна боржнику на праві власності. Посилання ж на наявність таких доказів у матеріалах справи суд розцінює як спонукання суду здійснити їх пошук самостійно;

б) стверджується, що це майно не перебуває у віданні ліквідатора банкрута. Однак, відсутність цього майна у ліквідатора банкрута є підставою для його витребування від інших осіб, а не накладення на нього арешту (абз.13 ч.1 ст.41 Закону-4212). Якщо ліквідатор банкрута ним не володіє, то він і позбавлений можливості його реалізувати. Якщо ліквідатор банкрута Майном не володіє, то припущення, що воно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення є нікчемним;

в) не наведено зв'язку між конкретним заходом до забезпечення вимог (арештом на Майно) і предметом вимоги (визнання дій ліквідатора банкрута незаконними і визнання недійсними результатів аукціону), зокрема, яким чином такий захід зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення вимог. Суд вважає, що зв'язку між ними взагалі не існує і фактично заявник намагається у такий спосіб установити обставини належності цього Майна банкруту до розгляду по суті цієї обставини як предмету призначеної до розгляду скарги на ліквідатора банкрута.

Відповідно до підп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання клопотання від 26.09.2017 №072-19/1145 складає 800 грн.

Відповідно до п.2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви.

У зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання від 26.09.2017 №072-19/1145 судові витрати покладаються на ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Керуючись ст. 4-1, 39, 49, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі його філії у м. Черкасах від 26.09.2017 №072-19/1145 про забезпечення вимог кредиторів відмовити.

2.Стягнути ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м.Київ, вул. Антоновича, будинок 127, ідентифікаційний код 00032112) 800 грн. (вісімсот гривень) судового збору. Стягувач: Державна судова адміністрація України; ідентифікаційний код 26255795; вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01601; реквізити рахунка для зарахування коштів до Державного бюджету України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір".

Наказ видати.

Повне судове рішення складено та видано 28.08.2017.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, товарній біржі "Міжрегіональний біржовий центр", членам комітету кредиторів (5), а також рекомендованим листом заявнику.

Суддя Ю.А. Хабазня

9