донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.09.2017 р. справа №905/1026/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
cекретар судового засідання за участю представників сторін від позивача від відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не зявився Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від у справі за позовом до про 17.08.2017 №905/1026/17 (головуючий суддя Сковородіна О.М., судді Тарапата С.С., Попов О.В.) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області визнання недійсною угоди №2/10 від 01.06.2012

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання недійсною угоди №2/10 про розстрочення погашення заборгованості, укладеної 01.06.2012 між управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області (на сьогодні Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.08.2017, на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, припинено провадження у справі №905/1026/17 за позовом ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільського обєднаного управління ПФУ Донецької області, про визнання недійсною угоди № 2/10 від 01.06.2012р.

Ухвалу мотивовано тим, що угода про розстрочення погашення заборгованості №2/10 від 01.06.2012р, укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі, фактично спрямована на забезпечення погашення вже існуючої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» перед Пенсійним фондом України як суб'єктом владних повноважень у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яка виникла на підставі ч. 2 п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та стягнута з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2012р. у справі № 2а/0570/3617/2012. Тому, суд дійшов висновку, що вирішення цих спірних правовідносин належать до компетенції адміністративних судів.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2017 у справі №905/1026/17 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосована норма матеріального права, зокрема п.14 ч.1 ст.3 КАС України, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2017 апеляційну скаргу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» прийнято до провадження; розгляд скарги призначено на 25.09.2017.

В судовому засіданні 25.09.2017 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Відповідач не скористався правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з положеннями ст. ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

01.06.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (Сторона 1) та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі (Сторона 2) укладено угоду №2/10 про розстрочення погашення заборгованості, за умовами п.1 якої сторона 1 підтверджує, що заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 16 316 243,67 грн., підлягає відшкодуванню на користь Сторони 2, що підтверджується актом звірки від 21.05.2012р., підписаним сторонами, в тому числі з них 9 353 005,62 грн. підтверджується постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2012р. по справі №2а/0570/3617/2012.

Відповідно до п. 2 угоди Сторона 1 та Сторона 2 дійшли згоди про розстрочення погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених у відповідності до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 16 316 243,67 грн.

Сторона 1 зобов'язалася виконати зобов'язання перед Стороною 2 з погашення заборгованості в розмірі 16 316 243,67 грн. протягом 60 місяців після підписання даної Угоди (п.3).

Виконання зобовязання Стороною 1 з виплати вказаної суми буде здійснюватися відповідно до обовязкового для виконання графіку розстрочення погашення заборгованості (додаток 1), який є невідємною частиною даної угоди (п.4).

Умовами п.6 Угоди, сторона 2 зобовязалася не звертатися до органів виконавчої служби з наказом про примусове виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2012р. по справі №2а/0570/3617/2012.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Справи, підвідомчі господарським судам, визначені ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, і цей перелік є вичерпним.

Місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам ( ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Визначення понять господарська діяльність та господарські відносини надано в ст.3 Господарського кодексу України, за умовами якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (п.1). Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (п.2). Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів (п.3). Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини (п.4). Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності (п.5). Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю (п.6). Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами (п.7).

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України (далі - Міністр).

Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує, зокрема, надходження від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів (п.4 Положення).

Дослідивши умови угоди про розстрочення погашення заборгованості №2/10 від 01.06.2012р, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі, господарський суд дійшов вірного висновку, що зазначена угода має ознаки адміністративного договору, а відповідач виступає як субєкт владних повноважень, з огляду на наступне.

Так, оскаржувана угода фактично спрямована саме на забезпечення погашення вже існуючої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» перед Пенсійним фондом України як субєктом владних повноважень у сфері загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яка виникла на підставі ч. 2 п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» шляхом надання розстрочки її сплати згідно графіку.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені підстави, необхідні для отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» у розмірі 16 316 243,67 грн. з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка є предметом угоди про розстрочення погашення заборгованості № 2/10 від 01.06.2012р., виникла саме на підставі вищезазначеної норми. Тобто, обовязок позивача сплатити заборгованість в сумі 16 316 243,67 грн. існував ще до укладення вказаної угоди в силу приписів чинного законодавства.

Крім того, заборгованість в сумі 9 353 005,62 грн. підтверджена постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2012р. по справі №2а/0570/3617/2012, якою адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 9 353 005,62 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01 листопада 2011 року по 01 лютого 2012 у розмірі 9 353 005,62 грн.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» (з відповідними змінами та доповненнями) господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Не підлягають розглядові в господарських судах справи у спорах, повязаних із здійсненням владних повноважень, зокрема, Пенсійним фондом України та його органами у прийнятті рішень про стягнення простроченої заборгованості із страхових внесків до названого Фонду. До справ за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень, що відносяться до компетенції господарських судів відносяться справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства (п.16, п.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р.).

В Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 (зі змінами та доповненнями) «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», зокрема в п.16 зазначено, що відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, повязані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 згаданого Закону використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, повязаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до покладених завдань і функцій, Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у цій сфері правовідносин, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, господарський суд дійшов вірного висновку, що угоду про розстрочення погашення заборгованості № 2/10 від 01.06.2012р. укладено між Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі, як суб'єктом владних повноважень та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в частині заборгованості ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в сумі 9 353 005,62 грн., угода укладена на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2012р. у справі №2а/0570/3617/2012.

Згідно з приписами ст.17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень та спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Отже, вірним є висновок місцевого господарського суду, що позов, заявлений ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», не є господарським, а тому не підлягає вирішенню в господарських судах України, що стало підставою для припинення провадження у справі.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 17.08.2017р у справі № 905/1026/17.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 905/1026/17 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2017 у справі № 905/1026/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2017 у справі № 905/1026/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано: 4 екз.

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ГСДО