ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" вересня 2017 р.Справа № 30/17-3657-2011

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 30/17-3657-2011

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

До відповідача: Приватне підприємство "АНАСТАСІЯ-Г"

про стягнення

Суб`єкт оскарження: Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Суддя Н.В. Рога

Представники:

Від позивача (заявника): ОСОБА_1 - на підставі від 02.06.2016 р.;

Від відповідача: не з`явився;

Від суб`єкта оскарження: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 41-43/116 від 05.01.2017 р.

В засіданні брали участь:

Від позивача (скаржника): не зявився.

Від відповідача: не зявився;

Від субєкта оскарження: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Рішенням господарського суду Одеської області від 14 листопада 2011р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" задоволено повністю: стягнуто з Приватного підприємства "АНАСТАСІЯ-Г" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" основний борг у сумі 1 104 272 грн. 92 коп., пеню у сумі 37 397 грн. 17 коп., штраф за порушення термінів оплати у сумі 694 363 грн. 75 коп., штраф за порушення строків передачі належним чином оформленого екземпляру договору застави у сумі 115 727 грн. 29 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 440 321 грн. 43 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 23 921 грн. 05 коп., витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 236 грн.

На виконання вищезазначеного рішення 02 грудня 2011 р. господарським судом Одеської області видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2013р. здійснено заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області по справі № 30/17-3657-2011 від 02 грудня 2011 року, а саме: замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" його правонаступником у виконавчому провадженні Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

25 липня 2017 р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла скарга на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі РВДВС ГТУЮ) в Одеській області, відповідно до якої скаржник просить суд: визнати дії Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011р., котрі виразились у винесенні постанови від 30.06.2017 р. про повернення наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними; визнати недійсною та скасувати постанову Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області від 30.06.2017 р. про повернення наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати бездіяльність Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. незаконною та протиправною.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22 серпня 2017 р. зазначену скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 30/17-3657-2011 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

18 вересня 2017 р. ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" до господарського суду Одеської області подано письмові пояснення в обґрунтування скарги ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", відповідно до яких скаржник вважає незаконними дії та бездіяльність Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області в межах виконавчого провадження № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р., що мали місце саме у період з 06.01.2017 р. по 30.06.2017 р.

Скаржник зазначає, що 17 травня 2016 р. ним було подано до Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №30/17-3657-2011 від 02.12.2011р. Однак, Татарбунарським РВДВС ГТУЮ в Одеській області не було виконано належних, повних та обєктивних виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011р., та 04.10.2016 р. винесено постанову про повернення наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. стягувачу, у звязку з чим, ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" було змушене звернутися до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії та бездіяльність Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692.

Скаржник також зазначив, що ухвалою господарського суду Одеської області від 05 січня 2017 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області у справі № 30/17-3657-2011 задоволено, визнано дії Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р., котрі виразились у винесенні постанови від 04.10.2016 р. про повернення наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" протиправними, передчасними та незаконними; визнано бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. незаконною та протиправною, у звязку з чим виконавче провадження № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. було відновлене.

Однак, 30 червня 2017 р. заступником начальника відділу Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, скаржник вважає, що висновок Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо безрезультатності та неможливості розшуку майна чи встановлення (з`ясування) певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені Законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Скаржник зазначає, що відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". За таких обставин, з урахуванням викладеного, скаржник просить суд задовольнити його скаргу .

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Але, на думку скаржника, державним виконавцем не було: направлено запиту до органу доходів та зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; направлено запиту до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України; направлено письмового запиту до відповідних структурних органів Міністерства внутрішніх справ України та Державної сільськогосподарської інспекції України щодо наявності у власності боржника належного йому майна; транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі були взяті на облік (зареєстровані) за боржника як до, так і після 01 січня 2012р. та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно; зроблено запитів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій; вжито заходів щодо звернення до районного (та обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стані реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (замовників) субєктів господарювання; витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільської (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту.

Вищевикладені факти, на думку скаржника, свідчать про протиправні, передчасні та незаконні дії та бездіяльність Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р., котрі виразились у винесенні постанови від 30.06.2017 р. про повернення наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р. стягувачу.

Представник ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" скаргу повністю підтримує та просить суд її задовольнити.

Приватне підприємство "АНАСТАСІЯ-Г" про час та місце судових засідань було повідомлено за юридичною адресою, але направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "сплив строк зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Міркувань щодо скарги до суду від ПП "АНАСТАСІЯ-Г" не надходило.

Татарбунарський РВДВС ГТУЮ в Одеській області заперечує проти задоволення скарги та просить суд відмовити ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" у задоволенні скарги на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 30/17-3657-2011 з підстав здійснення усіх можливих дій, повноваження на які надані органам та особам, що здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів, Законом України „Про виконавче провадження.

Зокрема, Татарбунарський РВДВС ГТУЮ в Одеській області зазначає, що в ході виконання рішення суду у справі №30/17-3657-2011 державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 51044692, зокрема, за період з 06.01.2017 р. по 30.06.2017 р. було направлено запити: до банківських установ України для виявлення відкритих рахунків ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Татарбунарського районного суду Одеської області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України директора ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Татарбунарського Відділу поліції АВП ГУНП в Одеській області щодо порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, за умисне невиконання рішення суду; до ДП „Держреєстри України щодо виявлення майна ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; ДП „Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин щодо виявлення тварин (худоби), що зареєстровані за ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Відділу статистики у Саратському районі; до Відділу статистики у Татарбунарському районі; Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг; до ПАТ „Української залізниці; до Фонду соціального страхування України; до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області; до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; до Державної авіаційної служби України; до Державної служби інтелектуальної власності України; до Міністерства доходів та зборів України; до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; до Державної фіскальної служби та її територіальних органів тощо.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, керуючись чинним законодавством України, суд дійшов до такого висновку:

Відповідно до положень ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, Татарбунарським РВДВС ГТУЮ в Одеській області в межах виконавчого провадження № 51044692, зокрема, за період з 06.01.2017 р. по 30.06.2017 р. було направлено запити: до банківських установ України для виявлення відкритих рахунків ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Татарбунарського районного суду Одеської області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України директора ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Татарбунарського Відділу поліції АВП ГУНП в Одеській області щодо порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, за умисне невиконання рішення суду; до ДП „Держреєстри України щодо виявлення майна ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; ДП „Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин щодо виявлення тварин (худоби), що зареєстровані за ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; до Відділу статистики у Саратському районі; до Відділу статистики у Татарбунарському районі; Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг; до ПАТ „Української залізниці; до Фонду соціального страхування України; до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області; до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; до Державної авіаційної служби України; до Державної служби інтелектуальної власності України; до Міністерства доходів та зборів України; до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; до Державної фіскальної служби та її територіальних органів тощо. Зокрема, матеріали виконавчого провадження, копія яких міститься в матеріалах справи № 30/17-3657-2011, містять як неодноразові запити до зазначених вище органів, направлених Татарбунарським РВДВС ГТУЮ в Одеській області в межах виконавчого провадження № 51044692 для виявлення будь-якого майна, що належить ПП "АНАСТАСІЯ-Г", так і відповіді на такі запити щодо відсутності будь-якого зареєстрованого за ПП "АНАСТАСІЯ-Г" майна.

Більше того, матеріали справи № 30/17-3657-2011 містять витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, які свідчать про накладення арешту на „все рухоме майно ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.02.2017 р. у справі № 515/242/17 про задоволення подання начальника Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора ПП "АНАСТАСІЯ-Г" ОСОБА_3; акти державного виконавця про вихід за адресою місцезнаходження ПП "АНАСТАСІЯ-Г"; неодноразові попередження директору ПП "АНАСТАСІЯ-Г", підписані останньою, про кримінальну відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1.5 Статуту ПП "АНАСТАСІЯ-Г", копія якого міститься в матеріалах справи, держава, її органи, засновники не несуть відповідальності за зобовязаннями підприємства своїм майном.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України Про виконавче провадження розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно положень ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуюче наведене та аналізуючи вимоги Закону України "Про виконавче провадження", приймаючи до уваги те, що з інформації, яка надана органами та установами на запити державного виконавця встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а самим державним виконавцем здійснено заходи щодо розшуку такого майна, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість постанови Татарбунарського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження від 30.06.2017 р. у виконавчому провадженні № 51044692 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 30/17-3657-2011 від 02.12.2011 р.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 30/17-3657-2011 відмовити повністю.

Суддя Н.В. Рога