РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/11276/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Страхова компанія "КРАЇНА"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 44 401,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Гнатюк С.В. - за довіреністю №01/738-46 від 29.12.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Страхова компанія "КРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 44 401,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ТОВ «Фармпланета» (яке є страхувальником позивача) завдано матеріальної шкоди страхувальником відповідача, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 44 401,00 грн. - грошових коштів в порядку регресу, 1 600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 26.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 року розгляд справи відкладено на 08.08.2017 року.

27.07.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з тим, що відповідачем перераховано на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 37 969,42 грн., що підтверджується випискою банку за 14.07.2017 року, а тому відповідно до зазначеної заяви позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6 431, 58 грн.

Заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду, а тому спір розглядається з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

31.07.2017 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.08.2017 року) розгляд справи відкладено на 30.08.2017 року.

30.08.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2017 року розгляд справи відкладено на 06.09.2017 року.

В судове засідання 19.07.2017 року представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Господарського суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.09.2017 року представник відповідача позовні вимоги не визнав

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 06.09.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року між ТОВ «Фармланета» (далі по тексту - страхувальник) та Публічним акціонерним товариством Страхова компанія "КРАЇНА" (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 142958 (далі за текстом - Договір), за умовами якого застраховано транспортний засіб марки «Нuyundai», державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 03.02.2017 року о 07 год. 50 хв. по вул. Березняківська, 26, в м. Києві сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб та транспортний засіб марки «Нuyundai» державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, у результаті чого застрахованому транспортному засобу завдано пошкодження.

Відповідно до Страхового акту №99-12/43429/2.1.5.5. від 28.03.2017 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 45 600,00 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 44 401,00 грн. (з врахуванням 1 199,00 грн. франшизи за договором).

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Дніпровського районного суду м. Києва (суддя Федосєєв С.В.) від 05.04.2017 року справа №755/2714/17 винним у ДТП визнано ОСОБА_2

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі по тексту - відповідач) відповідно до Полісу серія АЕ №7719635, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик (позивач) виконав своє грошове зобов'язання та сплатив страхове відшкодування в розмірі 44 401,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4031 від 28.03.2017 року на суму 44 401,00 грн.

Відповідачем виплачено позивачу страхове відшкодування в порядку регресу 37 969,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ID-96100 від 14.07.2017 року на суму 37 969,42 грн., зазначені кошти зараховано на рахунок позивача 14.07.2017 року, що підтверджується випискою з особового рахунку позивача в ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 14.07.2017 року. Таким чином, на думку позивача, сума не сплаченого відповідачем страхового відшкодування в порядку регресу становить 6 431,58 грн. (44 401,00 грн. - 37 969,42 грн. = 6 431,58 грн.).

Відповідно до Полісу АЕ №7719635 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 200 000,00 грн., за шкоду по майну 100 000,00 грн., франшиза 500,00 грн.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Верховним судом України у листі від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» висловлено правову позицію, згідно якої визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено фактичну (реальну) суму завданих збитків застрахованому транспортному засобу в розмірі 45 600,00 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 6 431,58 грн. підлягають частковому задоволенню і за мінусом франшизи (Поліс АЕ №7719635, франшизу 500,00 грн.) становлять 5 931,58 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26; ) на користь Публічного акціонерного товариства Страхова компанія "КРАЇНА" (04176, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИКІВ, будинок 29А; ) 5 931 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять одну) грн. 58 коп. - грошових коштів в порядку регресу, 1 475 (одну тисячу чотириста сімдесят п'ять) грн. 61 коп. - судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 22.09.2017 року.