КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Справа№ 910/9059/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Івахненко І.В. (довіреність 10-545/д від 23.08.2017 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення господарського суду міста Києва від 31.07.2017 р.

у справі №910/9059/17 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом ДРГН Лімітед (DRGN Limited)

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ДРГН Лімітед (DRGN Limited) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2011, 2012 та 2013 роки у розмірі 1190809,82 грн., 76538,09 грн. 3% річних та 481165,90 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.07.2017 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1131269,32 грн. дивідендів, 72711,17 грн. 3% річних, 477756,51 грн. інфляційних втрат та 25226,06 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині задоволення позову про стягнення з відповідача 477756,51 грн. інфляційних втрат та 72711,17 грн. 3% річних і прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованим, незаконним, таким, що прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати в частині задоволених сум 3% річних та інфляційних втрат, в іншій частині рішення залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься клопотання останнього про розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника позивача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2017 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» засновано на підставі наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 р. № 57 шляхом перетворення Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Укрнафта» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15.06.1993 р. № 210/93. Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 р., змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

Станом на березень 2011 року статутний капітал Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» становить 13557127,50 грн., який поділено на 54228510 простих іменних акцій номінальною вартістю 25 копійок (згідно статуту ПАТ «Укрнафта» - а.с.126-160).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Згідно ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом ст. 116 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника, товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

За приписами п.п.5.3, 5.3.3 статуту відповідача, акціонери мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та отримувати його частку (дивіденди). Право на отримання частини прибутку (дивідендів) мають особи, які є акціонерами товариства на початок строку виплати дивідендів.

Пунктом 9.5.6.5 статуту відповідача передбачено, що до компетенції загальних зборів акціонерів віднесено затвердження річних результатів діяльності товариства, включаючи його дочірні підприємства, структурні одиниці, затвердження звітів та висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків.

10.10.2014 р. загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» прийняли наступні рішення (протокол № 22 від 10.10.2014 р.):

9.1. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2011 рік у сумі ,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО):

,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.;

решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 р. по 10.04.2015 р.

Виплату дивідендів акціонеру Товариства - НАК «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

9.2. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2012 рік у сумі ,00 ґрн. (сума чистото прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ):

,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.;

решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 р. по 10.04.2015 р.

Виплату дивідендів акціонеру Товариства - НАК «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

9.3. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку Товариства за 2013 рік у сумі 189886355,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати Товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ):

189799785,00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.;

решту чистого прибутку направити на розвиток Товариства.

Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року.

Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 р. по 10.04.2015 р.

Виплату дивідендів акціонеру Товариства - НАК «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України.

Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

За твердженням позивача, відповідач повинен перерахувати йому дивіденди у наступних розмірах: за 2011 рік - 683789,31 грн. (16997 акцій * 40,23 грн.), за 2012 рік - 447531,01 грн. 16997 акцій * 26,33 грн.), за 2013 рік - 59489,50 грн. 16997 акцій * 3,50 грн.).

ДРГН Лімітед (DRGN Limited) є резидентом Республіки Кіпр.

Оподаткування доходів резидентів Республіки Кіпр регулюється положеннями Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012 р., яка була ратифікована Україною 04.07.2013 р., набрала чинності 07.08.2013 р., а положення якої застосовуються з 01.01.2014 р. (далі - Конвенція).

Згідно ст. 10 вказаної Конвенції, дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі. Однак такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати:

а) 5% від загальної суми дивідендів, якщо фактичний власник володіє не менш ніж 20% капіталу компанії, що сплачує дивіденди, або інвестував в придбання акцій чи інших прав компанії еквіваленті не менше 100000 євро;

b) 15% від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках.

Відповідно до п.п. 103.1., 103.2., 103.4. ст. 103 Податкового кодексу України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно вимог пункту 103.4 цієї статті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або нотаріально засвідченої копії, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

18.11.2014 р. ДРГН Лімітед (DRGN Limited) супровідним листом № 18.11.2014 надіслало Товариству легалізовану та нотаріально засвідчену копію свідоцтва від 09.01.2014 р., біржовий звіт (виписка з реєстру угод) з 18.09.2014 р. по 17.10.2014 р., копію довідки ПАТ «СІТІБАНК» від 02.04.2010 р., та зазначило, що оскільки за весь час перебування акціонером Товариства інвестувало більше 100000 Євро в гривневому еквіваленті є підстави для оподаткування належних компанії дивідендів за ставкою 5% від загальної суми дивідендів (а.с.185).

У відповідь на лист № 223/11/14 від 18.11.2014 р. Товариство у своєму листі № 132-32/268 від 19.12.2014 р. просило надіслати на його адресу копію виписки про стан рахунку в цінних паперах ДРГН Лімітед (DRGN Limited) станом на 20.10.2014 р. та за можливості за наявності засвідчені в установленому порядку копії документів, що регламентують взаємовідносини між учасником торгів СП ТОВ «Драгон капітал» та клієнтом DRGN Limited, що підтверджують оплату за кожним з біржових контрактів з купівлі цінних паперів Товариства згідно виписки з реєстру угод з 18.09.2014 р. до 30.09.2014 р. та випискою з реєстру угод з 01.10.2014 р. до 17.10.2014 р., складеними ПАТ «Українська біржа».

17.01.2015 р. позивач надіслав на адресу Товариства з супровідним листом № 05/01/15 оригінал виписки про стан рахунку в цінних паперах ДРГН Лімітед (DRGN Limited) станом на 20.10.2014 р. та засвідчену в установленому порядку копію додаткового договору до договору на брокерське обслуговування від 24.07.2000 р. № 2000/1-к від 22.07.2010 та зазначив, що оплату за кожним з біржових контрактів з купівлі цінних паперів ПАТ «Укрнафта» підтверджує виписка з реєстру угод за період з 18.09.2014 р. до 30.09.2014 р. та виписка з реєстру угод за період з 01.10.2014 р. до 17.10.2014 р., де зазначені дати проведення розрахунків, що співпадають з датами укладення угод та поставки акцій (на фондовій біржі такі операції проводяться виключно за принципом «поставка проти оплати»), та сума кожної угоди (копії вказаних виписок вже були надані як додаток до листа № 223/11/14 від 18.11.2014 р.).

Отже відповідач, повинен був сплатити позивачеві до 10.04.2015 р. дивіденди у розмірі 1131269,32 грн. (за 2011 рік - 649599,84 грн. (683789,31- 34189,47(5%), за 2012 рік - 425154,46 грн. (447531,01 - 22376,55(5%) , за 2013 - 56515,02 грн. (59489,50 - 2974,48(5%).

Станом на день розгляду даної справи в суді першої інстанції, відповідач не сплатив позивачу дивіденди за результатами діяльності у 2011, 2012 та 2013 роках.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Як зазначено вище, обов'язок відповідача виплатити дивіденди ґрунтується за приписах актів цивільного законодавства. Даний обов'язок є простроченим з 11.04.2015 р.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача дивідендів за результатами діяльності у 2011, 2012 та 2013 роках підлягає частковому задоволенню у розмірі 1131269,32 грн., враховуючи утримання 5% від загальної суми дивідендів, як оподаткування.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 76538,09 грн. 3% річних та 481165,90 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача виник обов'язок зі сплати дивідендів, тобто виникло грошове зобов'язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України. Вказана норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов'язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, в тому числі і такого, що не засновано на договорі. У зв'язку з цим доводи відповідача про неможливість застосування ст. 625 ЦК України до недоговірних зобов'язань є необґрунтованими.

В п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин» зазначено, що невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на зменшення розміру суми дивідендів у зв'язку з оподаткуванням, колегія суддів, перевіривши розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 477756,51 грн. інфляційних, в іншій частині інфляційних втрат слід відмовити.

Також, у зв'язку зі зменшенням суми дивідендів через оподаткування, колегія суддів, перевіривши розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 72711,17 грн., в іншій частині інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованим, незаконним, таким, що прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 31.07.2017 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 31.07.2017 р. у справі №910/9059/17 залишити без змін.

Справу №910/9059/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк