РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. Справа № 903/171/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Розізнана І.В.

суддів Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ФОП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської області від 10.05.17 р.

у справі № 903/171/17 (суддя Слободян Оксана Геннадіївна )

позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

відповідач Луцька міська рада

про визнання поновленим договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

позивача - Наумович Ю.С. ( адвокат , діє на підставі договору)

відповідача - Бубнюк Л.Є. ( представник, діє за довіреністю)

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.05.2017 року у справі № 903/171/17 ( суддя Слободян О.Г.) відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовляючи в задоволені позову, господарський суд Волинської області керувався положеннями ст. ст. 4, 15, 31, 33 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 319, 626, 792 Цивільного кодексу України та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та прийшов до висновку, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту свого порушеного права, оскільки докази звернення позивача про поновлення дії договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах в матеріалах справи відсутні .Позивач просив змінити таку істотну умову договору, як строк його дії на 5 років. Відтак, договір оренди землі від 04.12.2009 року не був продовжений на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у встановленому законом порядку, а право користування земельною ділянкою за цим договором є припиненим.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що при винесенні рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт повідомляє, що протягом усього часу дії Договору свої права, обов'язки та зобов'язання, які випливають з Договору, нею виконувалися своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим, 17 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі,який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 січня 2014 року .

08 грудня 2016 року на адресу відповідача за допомогою поштового зв'язку рекомендованим листом № 751 було надіслано заяву від 09(08) грудня 2016 року про поновлення Договору оренди, до якої було додано проект додаткової угоди від 06 грудня 2016 року.

Скаржник повідомляє, що згідно повідомлення про вручення поштового відправлення такий лист відповідач отримав ще 12 грудня 2016 року та з того часу Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не отримувала відповіді від відповідача про прийняте ним рішення внаслідок розгляду вищезазначеної заяви та додаткової угоди, або про згоду на поновлення або про заперечення в такому поновленні.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату за таке користування. В той час як відповідач, як орендодавець, протягом місяця після закінчення строку дії Договору з урахуванням додаткової угоди від 17 жовтня 2013 року не направляв позивачу листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення із запереченнями щодо поновлення договору оренди землі. А відтак спірний договір оренди землі повинен вважатися поновлений на той самий строк на тих самих умовах.

Скаржник вказав, що судом першої інстанції протиправно встановлено, що представник відповідача зазначив, що в додатковій угоді від 06.12.2016 року позивач просив поновити термін дії договору на 5 років, а не на 3 роки, як це було передбачено попередніми договорами. Жодних таких заперечень представник відповідача у запереченнях на позов не наводив.

Крім того, апелянт вказав, що судом першої інстанції не встановлено, що лист про відмову у продовжені договору оренди від відповідача позивачу не вручався та не надсилався, належні та допустимі докази в матеріалах справи відсутні.

Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2017 року у справі № 903/171/17 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Луцька міська рада вказує, що подана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої станції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства України. Вважає, що судом першої інстанції вірно застосовані норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в оскаржуваному рішенні.

При таких обставинах апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 10 травня 2017 року по справі № -33/171/17 - залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та уточнив, що зі сторони відповідача не було отримано жодних заперечень з приводу укладання додаткової угоди, а тому пролонгація договору оренди відбулась на тих самих умовах , зокрема терміном на 3 роки.

Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2017 р. у даній справи та задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Просить оскаржуване рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2017 року у справі № 903/171/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2009 року, на підставі рішення сесії Луцької міської ради від 04.11.2009 року № 49/97, між Луцькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, визначено межі земельної ділянки в натурі. (а. с. 9-14).

Згідно п. п. 1, 2, 3, 5, 8, 9, 14, 15, 17, 19, 28, 36, 42 договору оренди землі від 04.12.2009р. орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 18 кв. м. На земельній ділянці знаходиться торговий кіоск, який належить орендарю.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на листопад 2009 року становить 19 883 грн. 16 коп.

Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі 8% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1 590 грн. 65 коп. на 2009 рік. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування торгового кіоску. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. Передача земельної ділянки здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Луцької міської ради. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі. Орендодавець у місячний строк з дня надходження клопотання орендаря зобов'язаний розглянути питання про продовження дії договору. Договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його укладено. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.02.2010 року № 48.

Передача позивачу в оренду земельної ділянки підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 02.02.2010 року (а. с. 15).

17.10.2013 року, на підставі рішення Луцької міської ради від 24.04.2013 року № 40/71 "Про поновлення договору оренди землі підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування торгового кіоску на АДРЕСА_2, сторонами укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі з викладенням договору у новій редакції ( а.с.16-17).

Згідно п. п. 1, 2, 3, 5, 8, 9, 11, 14, 15, 17, 20, 29, 37, 43 додаткової угоди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0018 га. На земельній ділянці розміщений об'єкт нерухомого майна - торговий кіоск. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки на 2013 рік становить 21 058 грн. 74 коп. Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить на 2013 рік 1 684 грн. 70 коп. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування торгового кіоску. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. Передача земельної ділянки здійснюється без розроблення проекту її відведення, на підставі рішення Луцької міської ради від 24.04.2013 року № 40/17. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі в день державної реєстрації договору. Орендодавець у місячний строк з дня надходження клопотання орендаря зобов'язаний розглянути питання про продовження дії договору. Договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його укладено. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 17.10.2013 року зареєстрована 13.01.2014 року, номер запису про інше речове право 4230447, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01 (а. с. 22).

В подальшому ,позивач більш ніж за 30 днів до закінчення дії договору оренди направив відповідачу заяву від 09.12.2016 року про поновлення договору оренди землі для обслуговування торгового кіоску АДРЕСА_2 строком на 5 років з проектом додаткової угоди від 06.12.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки.

Заява отримана Луцькою міською радою 12.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 23-26).

В свою чергу, листом від 23.12.2016 року, Луцька міська рада повідомила позивача про відмову в поновленні договору оренди землі на АДРЕСА_2, у зв"язку з чим ФОП ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду .

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне відзначити,що відносини, які виникають у зв'язку із орендою землі регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно з ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними стовідсотково будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами-претендентами на право оренди цієї земельної ділянки.

Другою правовою конструкцією є так звана пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У цьому випадку також передбачено укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності.

Пролонгація відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7-9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору. Наведене є підставою для висновку про застосування до обох правових конструкцій поновлення договору оренди землі частини третьої наведеної норми, відповідно до якої орендар має надіслати проект додаткової угоди орендодавцеві, і, оскільки про пролонгацію може бути остаточно відомо лише через місяць після закінчення строку дії договору, надіслати у цьому випадку проект про продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах після спливу цього місячного строку і відмови у місячний строк укласти відповідну саме частині шостій статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткову угоду.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звертався з проектом додаткового договору 9 грудня 2016 року ( до закінчення строку дії договору ), в якому просив поновити строк договору щонайменше на 5 років, тобто просив змінити умови договору оренди землі в частині строку, на який його було укладено.

В свою чергу, як зазначалось вище, відповідач заперечував у наданні дозволу на поновлення договору оренди землі на новий строк і на нових умовах, що не передбачені договором оренди землі від 04.12.2009 р,про що повідомив листом від 23 грудня 2016 року.

При цьому ,матеріали справи не містять доказів звернення до відповідача із вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах.

Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що позивач не надав належних доказів на підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є порушеним, оскільки з такою пропозицією позивач до відповідача не звертався, а навпаки просив змінити таку істотну умову договору як строк його дії щонайменше на 5 років.

З огляду на зазначене, колегія судді зауважує, що договір від 04.12.2009 р. не був продовжений на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою за цим Договором є припиненим, а нормами діючого законодавства не передбачено внесення змін до договорів правовідносини за якими припинені і які не є чинними.

Аналогічні правові позиції наведені в постановах Вищого господарського суду України від 13.12.2016 р. у справі № 917/416/16, від 13.04.2016р . у справі № 911/3378/15.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що відповідач , як орендодавець протягом місяця після закінчення строку дії Договору не направив позивачу листа - повідомлення про прийняття рішення із запереченням щодо поновлення договору оренди землі,оскільки в матеріалах справи на а.с. 62 міститься копія такого листа. Вказаний лист направлений позивачеві 23 грудня 2016, що підтверджується реєстром відправленої поштової кореспонденції(а.с. 63).

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи апелянта , що спірний договір вважається поновленим на той самий строк на тих самих умовах, оскільки вони суперечать обставинам справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов вірного вірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують по суті вірного рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2017 року у даній справі.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скаргу у зв»язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2017 року у справі № 903/171/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.