ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Справа № 920/56/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю №10-19/17-Д/157 від 21.06.2017

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю №110 від 27.01.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми (вх.№2017 С/2-8)

на рішення господарського суду Сумської області від 06.06.2017 по справі № 920/56/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми

до Державного підприємства Сумська біологічна фабрика, м. Суми

про внесення змін до договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач - ПАТ Сумиобленерго звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до відповідача - Державного підприємства Сумська біологічна фабрика в якому просив вважати укладеним в редакції позивача ОСОБА_3 №12 перелік обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок, до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012, що укладений між ПАТ Сумиобленерго і ДП Сумська біологічна фабрика в редакції, що наведена у прохальній частині позовної заяви.

Рішенням господарського суду Сумської області від 06.06.2017 по справі № 920/56/17 (суддя Коваленко О.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції від 06.06.2017 по справі № 920/56/17 не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати, повязані із розглядом справи покласти на відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.08.2017.

Відповідач - ДП Сумська біологічна фабрика у наданому до суду апеляційної інстанції відзиві від 04.08.2017 (вх. №8201) спростовує наведені позивачем доводи, заперечує повністю вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Сумської області від 06.06.2017 по справі № 920/56/17 законним та прийнятим за умов повного дотримання норм матеріального та процесуального права. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.08.2017 розгляд справи відкладено на 19.09.2017 року, зобовязано позивача надати суду належним чином завірену копію ОСОБА_3 №12 до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012 в останній діючій редакції та додаткові письмові пояснення щодо включення обєктів відповідача до переліку, наведеному у ОСОБА_3 №12 до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012 в редакції, запропонованій позивачем. Також вказаною ухвалою відповідача зобовязано надати письмові пояснення в обґрунтування підстав внесення змін до остаточної діючої редакції ОСОБА_3 №12 до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 08.08.2017 року позивачем 12.09.2017 надано додаткові письмові пояснення (вх. №9498), які разом із доданими документами долучено до матеріалів справи.

19.09.2017 відповідачем надано письмові пояснення (вх. №9699) та додаткові пояснення (вх. №9732), які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.09.2017 представники сторін підтримали свою правову позицію по справі, позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити апеляційну скаргу, відповідач проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, їх юридичну оцінку в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Сумиобленерго і Державним підприємством Сумська біологічна фабрика було укладено договір про постачання електричної енергії №344 (далі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а останній оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

Зі змісту п. 1.3. Договору вбачається, що приєднана та дозволена потужність по кожному обєкту відповідача зазначена в додатку №12 Перелік обєктів споживача та субспоживачів, їх потужність ,кількість годин та режим роботи.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 21.10.2016 року на його адресу надійшов лист відповідача №587 про внесення змін до Договору в частині коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нового субспоживача 50кВт) у звязку з приєднанням до електричних мереж приміщень Головного управління Держспоживслужби по вул. Гамалія, 25 в м. Суми.

Між сторонами було складено та підписано ОСОБА_4 №344/1 узгодження дозволеної потужності обєкта відповідача, у звязку з чим дозволена потужність обєкта відповідача склала 484,6 кВт.

За наслідками розгляду листа відповідача та підписання ОСОБА_4 №344/1 узгодження дозволеної потужності обєкта споживача, позивач надіслав на адресу відповідача додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 р. про внесення змін до Договору, а саме: зміни дозволеної потужності з 534,6 кВт на 484,6 кВт відповідно шляхом зміни додатків до Договору, в яких відображена дозволена потужність, а саме: ОСОБА_3 6 ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додатку 7 Схема електропостачання споживача №1, додатку 12 Перелік обєктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок на додатки до Договору 6,7,12 в редакції від 27.10.2016. При цьому, позивач зазначає, що в зазначених додатках до Договору була змінена виключно дозволена потужність з 534,6 кВт на 484,6 кВт, всі інші умови, які були передбачені вказаними додатками, залишились без мін.

В той же час, 02.12.2016 р. на адресу позивача надійшов супровідний лист №664 від 01.12.2016 разом з яким відповідач повернув позивачу запропоновану додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 до Договору, додаток 6 ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток 7 Схема електропостачання споживача №1, додаток 12 Перелік обєктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок, а також протокол розбіжностей до ОСОБА_3 12 до Договору, в якому відповідачем запропоновано викласти окремі умови ОСОБА_3 12 в наступній редакції:

1.2. Рядок 1 колонки № п/п переліку:

Сумська біофабрика484,61120,0 кВт58м. Суми, вул. Гамалія, 25
Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень посилається на наказ №178-к від 14.12.2015 р. Про режим роботи підприємства на 2016 рік, яким встановлено 8-годинний робочий день і вважає внесення змін щодо 24 годин роботи електроустановки необґрунтованим.

Позивач 12.12.2016 надіслав на адресу відповідача лист №57-09/11275 з обґрунтуванням необхідності зазначення в ОСОБА_3 12 до Договору саме 24 годин електроустановки, а також протокол узгодження розбіжностей, який відповідачем не було підписано та надано на адресу позивача.

Посилаючись на ту обставину, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо врегулювання розбіжностей в додатку №12 Перелік обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок, до Договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012, що укладений між ПАТ Сумиобленерго і ДП Сумська біологічна фабрика, позивач, на підставі ст.188 ГК України, просив врегулювати дані розбіжності, виклавши їх в наступній редакції:

ОСОБА_3 №12

До договору постачання електричної енергії

№344 від 21.03.2012 .

ПЕРЕЛІК

обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок

№ п/пНазва обєктів Споживача та його субспоживачів (в тому числі площадки вимірювання)Дозволена потужність, кВтПриєднана потужність, кВт/кВАКількість робочих днів електроустановки на тижденьКількість годин роботи електро установкиФізична адреса обєкта
1Сумська біофабрика484,61120,0кВА724м. Суми, вул. Гамалія, 25
1.1Житловий будинок5,05,0 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 36
1.2Котельня 20,420,4 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 31
Постачальник Споживач

Директор філії Сумське міжрайонне генеральний директор

Відділення Енергозбут ДП Сумська біофабрика

Пат Сумиобленерго

___________________С.І. Скляров _____________О.Ю. Ассорі

М.п. М.п.

__ ________________20__ року __ ________________20__ року

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що до правовідносин, що склалися між сторонами з приводу внесення змін до Договору, необхідно застосовувати правила, викладені у ст. 181 ГК України, де визначено загальний порядок укладання господарських договорів. Оскільки позивачем не був дотриманий порядок врегулювання розбіжностей до договору, встановлений ч.7 ст.181 Господарського кодексу України, зокрема двадцятиденний строк звернення до суду для врегулювання розбіжностей, місцевий господарський суд дійшов висновку, що зміни до договору набрали чинності в редакції відповідача, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не погоджується з даними висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Як було встановлено, 21.03.2012 між Публічним акціонерним товариством Сумиобленерго і Державним підприємством Сумська біологічна фабрика було укладено договір про постачання електричної енергії №344, який є чинним на даний час.

Додатковою угодою № 344/5 від 27.10.2016 позивачем було запропоновано внести зміни до діючого договору. Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами ст.188 ГК України щодо порядку зміни та розірвання господарського договору, а не нормами ст.181 ГК України.

Положеннями статті 188 ГК України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на відміну від п.7 ст.181 ГК України, статтею 188 ГК України не встановлено строк, в межах якого спір має бути переданий на вирішення суду в разі недосягнення сторонами згоди щодо внесення змін до договору. Таким чином, порушення порядку внесення змін до договору з боку позивача відсутнє.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про правову природу змін до договору та наявність порушень з боку позивача порядку врегулювання розбіжностей до нього, що потягло прийняття судом неправомірного рішення про відмову у задоволенні позову з цих підстав.

Повторно переглядаючи справу з урахуванням вимог встановлених ст. 101 ГПК України, а також приймаючи до уваги пояснення, заперечення та доводи сторін, викладені ними в процесі розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 92 Конституції України засади організації та експлуатації енергосистем визначаються виключно законами України. Такими є Закон України "Про електроенергетику", Закон України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України", Закон України "Про природні монополії", а також відповідні положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтями 275, 277 Господарського кодексу України, Законом України "Про електроенергетику" визначені правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулюються відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі. Особливістю нормативно-правового регулювання електропостачання є наявність численних підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі нормативно-технічних, якими визначається та деталізується порядок отримання та споживання електроенергії.

Норми названих законодавчих актів деталізовані, зокрема, в положеннях Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за № 417/1442.

Взаємовідносини, що виникають в процесі продажу-купівлі електричної енергії між виробником або постачальником електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією. Дія цих правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п.5.1. та п. 5.5. Правил користування електричною енергією договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обовязковими для цього виду домовленостей, зокрема, величину дозволеної потужності, договірні величини споживання електричної енергії та режим роботи електроустановки споживача.

Як свідчать матеріали справи, 21.03.2012 між Публічним акціонерним товариством Сумиобленерго і Державним підприємством Сумська біологічна фабрика було укладено договір про постачання електричної енергії №344 (далі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а останній оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

У п. 2.1. сторони домовились керуватися Правилами користування електричної енергії (ПКЕЕ) під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором.

У відповідності до п. 1.3. Договору, приєднана та дозволена потужність по кожному обєкту відповідача зазначена в додатку №12 Перелік обєктів споживача та субспоживачів, їх потужність ,кількість годин та режим роботи до договору.

У відповідності до п. 2.3., п. п. 2.3.2., споживач зобовязується дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та , а також режиму роботи, зазначеному в додатку №12 Перелік обєктів споживача та субспоживачів, їх потужність, кількість годин та режим роботи до договору.

Споживач має право на зміну (коригування ) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 договору. (п.п. 3.2.1.договору)

У відповідності до п. 8.1.6. договору, споживач має право приєднувати нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної потужності. У таких випадках дозволена потужність споживача за цим договором має бути зменшена на величину приєднаної потужності нових субспоживачів.

У відповідності до п. 9.1., всі додатки до договору, а саме, 1, 2, 3.1., 3.2., 4, 5, 6, 7, 8, 12 є невідємними частинами цього договору.

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.(п. 9.2. договору)

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час укладення договору №344 від 21.03.2012 про постачання електричної енергії, сторони в п. 1.3. Договору визначили, що приєднана та дозволена потужність по кожному обєкту відповідача визначається в додатку №12 Перелік обєктів споживача та субспоживачів, їх потужність, кількість годин та режим роботи до договору, який в силу приписів п. 9.1., є його невідємною частиною.

Зокрема, дозволена потужність відповідача за умовами додатку №12 в редакції від 21.03.2012 до договору була визначена в розмірі 600,0 кВт, кількість годин роботи електроустановки за добу - 24, режим роботи обєкта 3 зміни .(а.с.26 т. 1)

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що дозволена потужність та режим роботи електроустановки споживача є змінною величиною, а визначення її розміру є обовязковою та істотною умовою договору про постачання електричної енергії.

Матеріали справи свідчать, що 27.12.2012 між сторонами було укладено додаткову угоду №344/1 до договору №344 від 21.03.2012, якою, між іншого, сторони дійшли згоди про заміну додатку 12 (а.с. 27)

ОСОБА_3 №12 до договору №344 від 21.03.2012 в редакції від 27.12.2012 сторони встановили перелік обєктів споживача та його субспоживачів, а також визначили, що дозволена потужність Сумської біологічної фабрики складає 574,6 кВт, приєднана потужність - 1120 кВт, кількість годин роботи електорустановки за добу - 24 год., режим роботи обєкта - 1 змінний. Адреса обєкта споживача м. Суми, вул. Гамалія,25. (а.с. 28)

08.09.2014 позивач звернувся до відповідача з листом № 57-10/6096, в якому повідомляв, що у звязку із наявністю підключених до електричних мереж субспоживача, виникла необхідність внесення змін до договору №344 від 21.03.2012 в частині коригування дозволеної потужності по обєкту відповідача. У звязку з цим, позивачем було направлено відповідачу для підписання три примірника актів узгодження дозвільної потужності обєкта споживача.

09.09.2014 сторонами було підписано та скріплено печатками підприємств ОСОБА_4 узгодження дозволеної потужності обєкта споживача №344, в якому визначена дозволена потужність відповідача - 534,6 кВт, приєднана потужність субспоживача - Головного управління ветеринарної медицини 40,0 кВт.

Також, 09.09.2014 сторонами було підписано в новій редакції додаток №12 до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012 в якому визначено, що дозволена потужність Сумської біологічної фабрики складає 534,6 кВт, приєднана потужність - 1120 кВт, кількість годин роботи - 24 год., кількість робочих днів на тиждень 7. Адреса обєкта споживача м. Суми, вул. Гамалія,25.

21.10.2016 відповідачем на адресу позивача було направлено лист №587, в якому ДП «Сумська біологічна фабрика» надавало згоду позивачу на приєднання до власних технологічних мереж приміщень субспоживача - Головного управління Держпродспоживслужби по вул. Гамалія, 25 у межах дозволеної потужності ( 50 кВт).

Одночасно, посилаючись на п. 10.2.25 ПКЕЕ відповідач у листі просив позивача внести зміни до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012 в частині коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нового субспоживача).

ОСОБА_4 №344/1, сторони узгодили, що дозволена потужність споживача - ДП «Сумська біологічна фабрика», з урахуванням приєднання до мереж споживача субспоживача - Головного управління Держпродспоживслужби, становить 484,6 кВт. (а.с.30)

За наслідками розгляду листа відповідача №587 від 21.10.2016 та підписання ОСОБА_4 №344/1 узгодження дозволеної потужності обєкта споживача, а також враховуючи необхідність приведення ОСОБА_3 №12 до договору у відповідність до узгодженої сторонами потужності споживача в розмірі 484,6 кВт, позивач направив на адресу ДП «Сумська біологічна фабрика» для підписання додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 р. про зміну наступних додатків:

додатку 6 - ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін,

додатку 7 Схема електропостачання споживача №1,

додатку 12 Перелік обєктів споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок в частині зменшення дозволеної потужності з 534,6 кВт на 484,6 кВт відповідно. (а.с. 31)

02.12.2016 р. на адресу позивача надійшов супровідний лист №664 від 01.12.2016 разом з яким відповідач повернув позивачу запропоновану додаткову угоду №344/5 від 27.10.2016 до Договору, додаток 6 ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток 7 Схема електропостачання споживача №1, підписані відповідачем.

Разом з тим, листом №664 від 01.12.2016 відповідач також надав позивачу протокол розбіжностей від 30.11.2016, в якому пропонував викласти окремі умови ОСОБА_3 12 в наступній редакції:

1.2. Рядок 1 колонки № п/п переліку:

Сумська біофабрика484,61120,0 кВт58 м. Суми, вул. Гамалія, 25

Зокрема, погоджуючись із визначеною в додатковій угоді від 27.10.2016 до договору розміром дозволеної потужності в розмірі 484,6 кВт, відповідач, посилаючись на рекомендації державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Сумській області від 27.07.2016 №30-31-32/35-752 та наказ по підприємству відповідача №178-к від 14.12.2015 р. «Про режим роботи підприємства на 2016 рік», пропонував викласти окремі умови додатку №12 до договору в іншій редакції, а саме, змінити кількість робочих днів електроустановки на тиждень з 7 на 5 робочих днів, а також, змінити кількості годин роботи електроустановки відповідача з 24 годин роботи на 8 годин. (а.с. 36)

12.12.2016 позивач надіслав на адресу відповідача лист №57-09/11275, в якому зазначав, що пропозиції стосовно змін до договору, викладені в протоколі розбіжностей від 30.11.2016 не можуть бути прийняті в повному обсязі, оскільки у відповідності до п. 5.5. ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії з енергопостачальником містить умови, які є істотними та обовязковими для цього виду домовленостей, зокрема режим роботи електроустановки споживача, який визначається за кожним обєктом споживача. Інформація щодо режиму роботи електроустановки відображається в ОСОБА_3 №12 до договору. При цьому, у наказі №178-к від 14.12.2015 р. «Про режим роботи підприємства на 2016 рік», на який посилається відповідач як на підставу внесення змін в додаток №12 до договору №344 від 21.03.2012 не йдеться про режим роботи електроустановки, а встановлено робочий час підприємства. Крім того, позивач зазначав, що електроустановки підприємства відповідача , що знаходяться за адресою: м. Суми, вул.. Гамалія, 25 живляться від ТП-45, яка знаходиться на балансі ДП «Сумська біологічна фабрика», перебуває під напругою, тобто в роботі цілодобово і без вихідних. Крім того, відповідно до даних системи ЛУЗОД споживання відповідачем електричної енергії відбувається безперервно.

У звязку з цим, позивач вважав про відсутність підстав для внесення змін в додаток №12 до договору в частині зміни годин та днів роботи електроустановки споживача.

У пункті 1.2. Правил користування електричною енергією передбачено, що дозволена потужність - це максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним об'єктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору; договірна величина споживання електричної енергії - це узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період; розрахунковий період - це період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або переданої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки.

Колегія суддів звертає увагу, що розмір узгодженої сторонами дозволеної потужності 484,6 кВт не заперечувався відповідачем в ході вирішення сторонами питання щодо підписання додаткової угоди №344/5 від 27.10.2016, про що свідчить зміст протоколу розбіжностей від 30.11.2016, в якому відповідач проти дозволеної потужності в розмірі 484,6 кВт, не заперечував.

Крім того, колегією суддів приймається до уваги, що саме відповідачем було ініційовано внесення змін до договору №344 від 21.03.2012 в частині коригування дозволеної потужності (її зменшення на величину приєднаної потужності нового субспоживача 50кВт), про що свідчить наявний в матеріалах справи лист №587 від 21.10.2016 року.

Як вже зазначалось, положеннями п. 1.2 ПКЕЕ встановлено, що дозволена потужність - це максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним об'єктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору.

Відповідно до положень пунктів 5.1 та 5.5 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей, зокрема, величини дозволеної та приєднаної потужності.

За таких обставин, враховуючи, що дозволена потужність є істотною умовою договору про постачання електричної енергії, колегія суддів приходить до висновку, що саме запропонована позивачем редакція додатку №12 Перелік обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012 в частині визначення дозволеної потужності в розмірі 484,6 кВт, відповідає умовам договору №344 від 21.03.2012 та додатковим угодам до договору від 27.12.2012 та від 09.09.2014, а також положенням законодавства.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий до суду апеляційної інстанції акт узгодження сторонами дозволеної потужності обєкта споживача від 06.04.2017 року в розмірі 534,6 кВт, оскільки, як пояснили сторони в суді апеляційної інстанції, на підставі вказаного акту до договору №344 від 21.03.2012 сторонами не вносились відповідні зміни в частині визначення дозвільної потужності саме в розмірі 534,6 кВт.

Також колегія суддів не приймає до уваги пояснення відповідача, що додаток №12 в редакції від 09.09.2014 не набрав чинності у звязку з реорганізацією 16.12.2015 Головного управління ветеринарної медицини, отже частина потужностей відповідача новому субспоживачу не передавалась, оскільки відповідно до Додаткової угоди від 09.09.2014, якою внесені зміни до додатку 12, остання набирає чинності з моменту її підписання. Відповідачем не доведено, що після 09.09.2014 до додатку №12 до Договору №344 від 21.03.2012 сторонами вносились відповідні зміни в частині визначення дозвільної потужності споживача.

Що стосується внесення змін до додатку №12 до договору в частині зміни до режиму роботи електроустановки споживача, на яких наполягає відповідач, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 6 п. 5.5 Правил, договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей, а саме режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача.

Отже колегія суддів вважає, що відповідно до п.п.6 п.5 Правил у додатку № 12 до Договору №344 від 21.03.2012 повинно бути зазначено саме режим роботи електроустановки споживача.

Відповідно до розділу 111 Терміни, визначення понять, скорочення Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, що затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України № 258 від 25.07.2006, електрична підстанція - електроустановка, призначена для приймання, перетворення й розподілу електричної енергії.

Згідно п. 1.2 Правил, електроустановка це комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

Виходячи зі змісту наведених понять, трансформаторна підстанція безпосередньо і є електроустановкою (про режим якої йдеться мова в додатку №12 до договору).

Відповідно до п. 1.2 Правил споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Отже, виходячи із наведених понять, не можна дійти висновку, що режим роботи підприємства, тобто юридичної особи - споживача є режимом роботи електроустановки, оскільки визначення "електроустановка" та "підприємство" як споживач електроенергії не є тотожними.

За визначенням, трансформаторною підстанцією є електроенергетичний обєкт, який служить для зменшення чи підвищення напруги змінного струму і для розподілу електроенергії і складається з понижувальних трансформаторів разом з комутаційними, захисними та вимірювальними апаратами.

Виходячи зі змісту визначень "трансформаторна підстанція" та "електроустановка", вбачається, що трансформаторна підстанція є невід'ємною складовою частиною електроустановки. Отже, силовий трансформатор також споживає електроенергію, пов'язану з втратами під час його роботи.

Відповідно до ОСОБА_4 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком №6 до договору, на балансі споживача знаходиться трансформаторна підстанція, силові трансформатори якої знаходяться постійно під напругою та навантаженням.

Як поясняв в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, постійна робота трансформатора під навантаженням зумовлена тим, що відповідачем використовується електрообладнання, підключене до нього, яке за своїми технічними характеристиками цілодобово споживає електричну енергію з відповідним коефіцієнтом використання, зокрема, технологічне холодильне обладнання, а також, житлові будинки ДП «Сумська біологічна фабрика». Крім того, сам силовий трансформатор також споживає електроенергію повязану з втратами під час його роботи.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, обєктами ДП "Сумська біологічна фабрика" є також житлові будинки за адресами: м. Суми, вул. Гамалія, 27а та 35, які споживають електричну енергію цілодобово. Крім цього, до мереж (електроустановок) відповідача підключені також і інші споживачі, зокрема будівля Головного управління Дрежпродспоживслужби в Сумській області та котельня ТОВ "Сумитеплоенерго", які працюють 7 днів на тиждень 24 години на добу, що було б неможливим, якщо б установки основного споживача (ДП "Сумська біологічна фабрика") працювали 5 днів на тиждень 8 годин на добу, як наполягає відповідач.

Крім того, при укладенні договору № 344 від 21.03.2012 про постачання електричної енергії між ПАТ "Сумиобленерго" та ДП "Сумська біологічна фабрика" умовами договору (в т.ч. з урахуванням змін які вносились до нього) години роботи електроустановки зазначались виключно 24 години на добу. Відповідно, і при внесенні змін до зазначеного договору позивач не зазначав іншого режиму роботи ніж той, що вже був передбачений умовами договору, зокрема, додатком №12 до договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кількість годин роботи електроустановки відповідача за добу, що наведена у ОСОБА_3 №12 в редакції 21.03.2012 до договору становить 24 години, режим роботи обєкта 3 зміни.

В редакції додатку №12 від 27.12.2012 зазначено, що кількість годин роботи електроустановки відповідача за добу становить 24 години, режим роботи обєкта 1 змінний.

В редакції додатку №12 від 09.09.2014 встановлено кількість робочих днів на тиждень - 7, кількість годин роботи - 24.

У запропонованій позивачем редакції додатку №12 від 27.10.2016, з якою не погодився відповідач, кількість робочих днів електроустановки на тиждень відповідача також встановлено - 7, кількість годин роботи електроустановки 24.

Таким чином, у запропонованій редакції додатку №12 від 27.10.2016, позивачем зазначена кількість робочих днів електроустановки на тиждень та кількість годин роботи електроустановки споживача відповідно до останньої діючої редакцій додатку № 12 до Договору № 344 від 21.03.2012.

Стосовно доводів відповідача про необхідність включення об'єктів відповідача до переліку наведеному у додатку № 12 до договору про постачання електричної енергії № 344 від 21.03.2012, а саме, житлового будинку для приїжджих, за адресою: м. Суми вул. Гамалія, 27А, та житлового будинку, за адресою: м. Суми, вул. Гамалія. 35, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписів п. 1.2. Правил, дозволена потужність - максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним об'єктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору. Об'єкт - електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб'єкту господарювання на праві власності або користування. Площадка вимірювання - забезпечена точкою вимірювання або точками вимірювання електроустановка або сукупність електроустановок, виключно між якими можливі перетікання електричної енергії технологічними електричними мережами власника електроустановок, у які надходить або з яких віддається електрична енергія.

Відповідно до вищезазначених положень та визначень Правил, об'єктом вважається споруда (сукупність споруд) на який відповідно до нормативно-технічних документів передбачена відповідна величина потужності (дозволена потужність).

За поясненнями наданими позивачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, на житловий будинок для приїжджих, за адресою: м. Суми вул. Гамалія, 27А, та житлового будинку, за адресою: м. Суми, вул. Гамалія. 35, потужність не визначена, що також зазначено самим відповідачем в наведеній ним таблиці додатку 12 до Договору. Крім того, представник позивача пояснив, що також відсутня будь-яка проектно-технічна (нормативно-технічна) документація щодо визначення потужності на зазначені житлові будинки. Крім того, дані житлові будинки не є площадками вимірювання, оскільки між ними відсутні перетікання електричної енергії.

Враховуючи викладене, житловий будинок для приїжджих, за адресою: м. Суми вул. Гамалія. 27А. та житловий будинок, за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 35 не є об'єктами та площадкою вимірювання в розумінні Правил, зокрема тому що потужність на ці будинки не визначена і не передбачена, оскільки проектно-технічна документація розроблялась на весь майновий комплекс ДП "Сумська біологічна фабрика" (в складі якого і перебувають будинки), відповідно на весь комплекс і передбачена дозволена та приєднані величини потужності.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач також наголошував, що режим роботи підприємства відповідача на 2016 рік встановлений наказом генерального директора Сумської біологічної фабрики № 178-к від 14.12.2015 та продовжений на 2017 рік наказом №188 к від 30.12.2016 року, якими встановлено, що підприємство працює на умовах неповного робочого часу. Основне виробництво працює чотири дні на тиждень по 7,2 години, у зв'язку з неповним завантаженням потужностей підприємства , окремі працівники працюють 5 днів на тиждень по 8 годин, що є максимально завантаженим режимом роботи об'єкта, який відображений у протоколі розбіжностей по додатку 12 до договору.

Водночас, колегія суддів вважає, що наказ № 178-к від 14.12.2015 ДП Сумська біологічна фабрика Про режим роботи підприємства на 2016 рік визначає режим роботи виключно на 2016 рік, а наказ № 188-к від 30.12.2016 встановлює режим роботи підприємства (а не електроустановки) на 2017 рік, проте додаток №12 до договору діє не лише протягом 2016 та 2017 років, а протягом терміну дії договору, а тому не може бути прийнятим в якості доказів, що підтверджує кількість годин роботи електроустановки відповідача за добу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що облік електроенергії, використаної ДП "Сумська біологічна фабрика", встановлений в РУ-6 кВ ТП споживача та організований на базі лічильника типу СТКЗ-10С/Г4Мт. № 30127 і вимірювальних трансформаторів струму типу ТПФМ-10 номіналом 200/5 А, а також лічильника типу СТКЗ-10С/Г4Мі № 34244 та вимірювальних трансформаторів струму типу ТПФМ-10 номіналом 200/5 А і вимірювальних трансформаторів струму типу ТПЛМ-10 номіналом 200/5 А, які належать до вимірювальних перетворювачів локального устаткування збору та обробки даних (ЛУЗОД). (а.с.171 т. 1)

Згідно п. 1.2 Правил, локальне устаткування збору та обробки даних (далі - ЛУЗОД) - улаштована з метою розрахунків за спожиту електричну енергію сукупність засобів обліку (або один засіб обліку), які забезпечують вимірювання, збір, накопичення, оброблення результатів вимірювань за відповідними періодами часу (формування первинної вимірювальної інформації) про обсяги і параметри потоків електричної енергії та значення споживаної потужності на окремій площадці вимірювання та мають інтерфейс дистанційного зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії.

На спростування доводів відповідача про те, що електроустановки ДП "Сумська біологічна фабрика" споживають електричну енергію виключно 8 годин на день 5 днів на тиждень, а решту електроенергії в неробочий час ДП "Сумська біологічна фабрика" споживають виключно субспоживачі та житлові будинки, позивачем до матеріалів справи надано інформацію даних ЛУЗОД про обсяги добового погодинного споживання електроенергії за період з 01.12.2016 по 01.06.2017,

Дослідженням наданої позивачем інформації про обсяги цілодобового погодинного споживання електроенергії та потужності відповідача з урахуванням даних помісячних ОСОБА_4 про обсяги переданої споживачу електричної енергії за період з 21.10.2016 по 20.11.2016, з 21.12.2016 по 20.01.2017, з 21.01.2017 по 20.02.2017, з 21.02.2017 по 20.03.2017, з 21.03.2017 по 20.04.2017, з 21.04.2017 по 20.05.2017, колегією суддів встановлено правомірність доводів позивача про цілодобове споживання електроенергії електроустановками ДП "Сумська біологічна фабрика".

Стосовно посилання відповідача на лист Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Сумській області № 30-31-32/35-752 від 27.07.2016 ,то зі змісту вказаного листа вбачається, що інспекцією відповідачу надано рекомендації щодо необхідності внесення змін до договору про постачання електричної №344 від 21.03.2012, зокрема, у додаток №12 стосовно режиму роботи підприємства відповідача або ж заміни існуючих трансформаторів струму класу точності 0.5 на клас точності 0.5 s або 0.2s.

Як пояснив представник відповідач в суді апеляційної інстанції , відповідач неодноразово звертався до позивача з вимогами привести умови договору у відповідність до фактичного режиму роботи споживача (копії листів № 456 від 28.07.2016, № 498 від 1.09.2016 додані відповідачем до матеріалів справи), які залишилися без задоволення .

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що звернення відповідача з приводу внесення змін до договору стосовно режиму роботи ДП «Сумська біологічна фабрика» були розглянуті з наданням негативної відповіді.

В той же час, за змістом ч. 4 ст. 188 ГК України, заінтересована сторона, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, має право передати спір на вирішення суду.

Як пояснив представник відповідача, із відповідним позовом про внесення змін до договору, зокрема, у додаток №12 стосовно режиму роботи підприємства, відповідач не звертався.

Таким чином, запропонована відповідачем у протоколі розбіжностей від 30.11.2016 редакція проекту додаткової угоди №12 в частині зміни режиму роботи електроустановки відповідача не може бути прийнята в якості підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки є істотною умовою договору про електропостачання, зміна якої відповідачем у встановленому законодавством порядку не ініційована, оскільки, як було встановлено в ході розгляду справи, із позовом про внесення змін до договору в частині, що залишилась сторонами неузгодженою, зокрема, щодо режиму роботи електроустановки ДП «Сумська біологічна фабрика», відповідач до суду не звертався.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивачем належними по справі доказами наведено обґрунтованість заявлених ним позовних вимог, оскільки такі вимоги ґрунтуються на законодавчих приписах, що регулюють спірні правовідносини, а також умовах договору №344 від 21.03.2012.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача і наявності фактів для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

З огляду на зазначене та керуючись 32-34, 43, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 06.06.2017 по справі № 920/56/17 скасувати.

Прийняти по справі нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Вважати укладеним ОСОБА_3 №12 «Перелік обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок до договору про постачання електричної енергії №344 від 21.03.2012, укладеного між ПАТ Сумиобленерго і ДП Сумська біологічна фабрика в редакції ПАТ Сумиобленерго, а саме:

ОСОБА_3 №12

До договору постачання електричної енергії

№344 від 21.03.2012 .

ПЕРЕЛІК

обєктів Споживача (з урахуванням площадок вимірювання) та обєктів субспоживачів (з урахуванням площадок вимірювання), їх потужність, режим роботи електроустановок

№ п/пНазва обєктів Споживача та його субспоживачів (в тому числі площадки вимірювання)Дозволена потужність, кВтПриєднана потужність, кВт/кВАКількість робочих днів електроустановки на тижденьКількість годин роботи електро установкиФізична адреса обєкта
1Сумська біофабрика484,61120,0кВА724м. Суми, вул. Гамалія, 25
1.1Житловий будинок5,05,0 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 36
1.2Котельня 20,420,4 кВт724м. Суми, вул. Гамалія, 31
Постачальник Споживач

Директор філії Сумське міжрайонне генеральний директор

Відділення Енергозбут ДП Сумська біофабрика

Пат Сумиобленерго

___________________С.І. Скляров _____________О.Ю. Ассорі

М.п. М.п.

__ ________________20__ року __ ________________20__ року

Стягнути з Державного підприємства Сумська біологічна фабрика, м. Суми на користь Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 1600,00 грн. та 1760,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.