ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 911/1035/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр», м.Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», с.Софіївська Борщагівка

про стягнення 4131353,90 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Козирєв О.С.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі - відповідач) про стягнення 4131353,90 грн.

Провадження у справі №911/1035/17 порушено відповідно до ухвали суду від 06.04.2017 року. У судовому засіданні 18.05.2017 року у справі №911/1035/17 призначено судову почеркознавчу експертизу підписів представника відповідача на спірних накладних. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвалою суду від 18.05.2017 року провадження у справі №911/1035/17 зупинялось на час проведення експертизи. Матеріали справи №911/1035/17 відповідно до супровідного листа від 19.07.2017 року скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

17.08.2017 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз до суду повернуто матеріли справи №911/1035/17 разом із клопотанням судового експерта Чередниченко О.С., що проводить експертизу у справі, про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

У зв'язку з чим, ухвалою від 21.08.2017 року провадження у справі №911/1035/17 поновлено та призначено судове засідання на 05.09.2017 року. Також, відповідною ухвалою про поновлення провадження у справі витребувано у відповідача наведені в клопотанні експерта та необхідні для проведення експертизи документи та зразки. Відповідною ухвалою також попереджено сторони, що в разі невиконання вимог експерта ухвала суду від 18.05.2017 року буде залишена без виконання, а справу буде розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання 05.09.2017 року відповідачем не надано витребувані ухвалою від 05.09.2017 року документи та зразки, необхідні для проведення експертизи. У зв'язку з чим, в судовому засіданні 05.09.2017 року оголошувалась перерва до 07.09.2017 року.

В судовому засіданні 07.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Однак, відповідач в судове засідання 07.09.2017 року не з'явився, витребувані ухвалою від 05.09.2017 року документи та зразки, необхідні для проведення експертизи, не надав. Відповідачем 06.09.2017 року подано до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке відхилено судом як не обґрунтоване.

У зв'язку з чим, враховуючи ненадання відповідачем документів та зразків, необхідних для проведення експертизи, ухвала суду від 18.05.2017 року про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №911/1035/17, залишається судом без розгляд. У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, предметом спору є стягнення з відповідача - ТОВ «Фрам КО» на користь позивача ТОВ «Байєр» заборгованості за Договором поставки №РМ-17 (далі - Договір) у сумі 4131353,90 грн., з яких: 4092778,93 грн. сума боргу за поставлений товар, 34841,92 грн. пеня, а також 3733,05 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов'язань.

На підтвердження існування заборгованості позивачем надано видаткові накладні, за період з 12.01.2017 року по 30.01.2017 року.

Відповідно до п.1.1. Договору предметом Договору є поставка позивачем відповідачу лікарських засобів, виробів медичного призначення та інших Товарів лікувального, косметичного та медичного призначення (далі - Товар) у кількості, згідно заявок відповідача, за ціною, асортиментом та на умовах, встановлених Договором та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною. Відповідач зобов'язується прийняти Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.2.1. Договору ціна одиниці Товару, що постачається відповідачу відповідно до Договору, становить собою базову ціну одиниці Товару за вирахуванням знижок. Базова ціна Товару - вартість одиниці Товару без вирахування знижок, яка вказана у Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до п.2.2. Договору кількість, асортимент, ціна одиниці Товару, а також вартість кожної поставки зазначається у відповідних накладних, які є невід'ємними частинами Договору.

Відповідно до п. 2.6. Договору позивач надає право відповідачу закуповувати окремий асортимент Товару, що зазначений у Таблиці 2 Додатку № 1 до Договору на умовах відстрочення платежу. Оплата Товару на умовах відстрочення платежу здійснюється не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати поставки Товару.

Відповідно до п.2.9. Договору Товар вважається оплаченим на день надходження платежу на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п. 9.1. Договору право власності на Товар та/або партію поставленого/переданого Товару, а також ризик його втрати, псування чи зберігання переходить від позивача до відповідача у момент передачі (поставки) Товару та підписання уповноваженими представниками Сторін відповідних накладних.

Відповідно до п. 9.2. Договору передача Товару уповноваженому представнику відповідача здійснюється позивачем на підставі довіреності, виданої відповідачем.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов'язання, передбачені умовами Договору належним чином та в повному обсязі, в період з 12.01.2017 року по 30.01.2017 року позивачем відповідачу було поставлено Товару на загальну суму 4092778,93 грн., що підтверджується доданими до позову видатковими накладними № від 23.01.2017 року на суму 644341,13грн., № від 30.01.2017 року на суму 899457,17 грн., № від 12.01.2017 року на суму 304207,98 грн., № від 12.01.2017 року на суму 163756,87 грн., № від 12.01.2017 року на суму 837927,88 грн., № від 12.01.2017 року на суму 28916,96 грн., № від 12.01.2017 року на суму 21935,00 грн., № від 12.01.2017 року на суму43870,00 грн., № від 12.01.2017 року на суму 8774,00 грн., № від 13.01.2017 року на суму 49734,46 грн.; № від 13.01.2017 року на суму 37266,82 грн., № від 13.01.2017 року на суму 94218,49 грн., № від 17.01.2017 року на суму 96844,33 грн., № від 17.01.2017 року на суму 174967,73 грн., № від 17.01.2017 року на суму 686560,11 грн.

В матеріалах справи наявні довіреності, видані відповідачем на отримання товарно- матеріальних цінностей від позивача, якими уповноважено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на отримання ТМЦ від позивача. Повноваження представників відповідача, які приймали Товар за вищевказаними накладними підтверджується довіреностями відповідача, які були передані позивачу при поставці Товару: № 453 к від 30.01.2017 року; № 287 к від 23.01.2017 року; № 192 к від 17.01.2017 року; № 96 к від 12.01.2017 року.

Також сторони в Договорі погодили, що основним документом, який підтверджує факт здійснення господарських операцій (поставки товару) є видаткові накладні, як первинні документи.

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, посилаючись на неналежність видаткових накладних, наданих позивачем в якості доказів. У зв'язку з чим, відповідач також заявляв клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. Як зазначає відповідач, наявні в матеріалах справи видаткові накладні, як первинні документи, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, не містять визначених законом обов'язкових реквізитів, а саме: посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції - приймання товару від позивача, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (отриманні товару від позивача), оскільки більшість долучених до позову видаткових накладних містить лише підписи різних невстановлених осіб без зазначення їх прізвища імені, по батькові та посади, що є порушення вимог законодавства та позбавляє можливості встановити таких осіб.

В зв'язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, обставини, які мають значення для правильного вирішення спору ставляться під сумнів відповідачем, для оцінки судом зазначених документів як доказів, виникла необхідність роз'яснення питань, які потребують спеціальних знань, ухвалою від у справі № 911/1035/17 призначалась судова почеркознавча експертиза підписів представника відповідача на спірних накладних: № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року.

Однак, в порушення вимог суду відповідачем не надано необхідних для проведення експертизи документів та зразків, що свідчить про відсутність у нього наміру скористатись наданою судом можливістю довести свою позицію за допомогою експертних знань. У зв'язку з чим, виявилась неможливість проведення експертизи, що свідчить про недоведеність відповідачем викладених позові обставин щодо неналежності оформлення видаткових накладних.

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому проти позову заперечував. Відповідач вважає, що ненадання до матеріалів справи заявок на замовлення товару унеможливлює встановити, чи дійсно обсяги поставок, ціна товару, строки поставки товару відповідають замовленням відповідача.

Однак, наведені відповідачем заперечення не спростовують факту поставки та обсягів фактично прийнятих відповідачем поставок згідно з підписаними накладними, тому не спростовують необхідності оплати отриманого товару.

Крім того, дослідження заявок може мати значення у спорі щодо асортименту та комплектності товару. В разі ж фактичного прийняття товару в поставленому обсязі, Покупець є таким, що прийняв виконання замовлення як належне.

Щодо заперечень відповідача стосовно факту поставки товару, суд зазначає, що позивачем надано для огляду та долучено до матеріалів справи всі видаткові накладні, які свідчать про поставку товару та його прийняття відповідачем. В підтвердження повноважень отримувача Товару, позивачем надано довіреності на отримання ТМЦ до відповідних накладних, які містять зразки підписів уповноважених осіб.

Самі лише недоліки в оформленні видаткових накладних не спростовують їх дійсність та факту поставок товару, про підроблення чи фальсифікацію відповідних видаткових накладних відповідачем не заявлено в установленому чинним законодавством порядку до правоохоронних органів.

Таким чином, про виконання Постачальником замовлень Покупця свідчать факти прийняття Покупцем відповідних замовлень, що підтверджується видатковими накладними.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача в сумі 4092778,93 грн., як заявлено в позові.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивач в позові просить стягнути з відповідача 34841,92 грн. пені, а також 3733,05 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов'язань.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Відповідно до п.8.5. Договору за несвоєчасну оплату вартості Товару, поставленого на умовах відстрочення платежу, Покупець сплачує на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протя¬гом строку прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем на виконання вимог суду надано обґрунтований розрахунок, згідно якого пеня нарахована по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не спростовано. Згідно наданого позивачем до позову розрахунку, 3% річних нараховано по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені та річних в заявлених в позові сумах.

Відповідно до ч.1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114, код 39443405) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙЕР» (04071, м.Київ, вул.і Верхній Вал, 4б, код 22911,93 грн. основного боргу, 34841,92 грн. пені, 3733,05 грн. 3% річних та 61970,35 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 03.10.2017 р.