ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017р. Справа № 914/1535/17

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю БП-Монтаж, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс, м. Городок, Львівська область

про стягнення заборгованості у розмірі 107 189,31 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність б/н)

Від відповідача: ОСОБА_2 представник (Довіреність б/н выд 03.08.2016р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БП-Монтаж, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс, про стягнення заборгованості у розмірі 107 189,31 грн.

Ухвалою суду від 26.07.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.09.2017р.

14.09.17р. за вх.№31168/17 від відповідача поступив Відзив на позовну заяву, в якому відповідачі підтверджують що між сторонами укладено договір підряду №03/06 від 03.06.2015року, на підставі якого позивач виконав для відповідача роботи на суму 72 112,80 грн. Як зазначає відповідач, основну суму боргу за виконані роботи, він сплатив, однак, відповідач вважає, що законних підстав для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну оплату вартості робіт згідно вище вказаного договору, у позивача немає, оскільки Акт виконаних робіт форми КБ-3 між сторонами не підписувався, а отже, строк оплати так і не настав.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2017р. позовні вимоги підтримав, в частині вимог щодо оплати основного боргу, у звязку з розрахунком відповідачем, просив провадження припинити, та стягнути з відповідача штрафні санкції, згідно вимог позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.09.2017р. проти стягнення штрафних санкцій заперечив, просив суд в цій частині вимог позивача відмовити.

В судовому засіданні 14.09.2017р. оголошено перерву до 21.09.2017р.

20.09.2017 зв іх.№32054/17 від позивача поступили Пояснення, в яких позивач зазначає, що має право нараховувати штрафні санкції за прострочення виконання зобовязання відповідачем за кожен день прострочення по 07.09.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 21.09.2017р. позовні вимоги підтримав, згідно поданих пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.09.2017р. проти стягнення штрафних санкцій заперечив, просив суд в цій частині вимог позивача відмовити.

В судовому засіданні 21.09.2017р. оголошено перерву до 25.09.2017р.

22.09.2017р. представник позивача подав лист про долучення доказів до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 25.09.2017р. позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 25.09.2017р. представник відповідача подав доповнення до відзиву.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

03.06.2015р. між сторонами укладено договір підряду № 03/06, відповідно до умов якого Відповідач доручив, а Позивач зобов'язався власними силами із матеріалів наданих Відповідачем, виконати відповідно до умов Договору роботи по влаштуванню бетонних підлог складу, а Відповідач зобов'язується прийняти та оплатити ці роботи. Фізичні об'єми та вартість робіт для влаштування підлог згідно Договору визначається додатками, які є невід'ємною частиною Договору. Ціна Договору визначається додатками до Договору. Розрахунки по Договору здійснюються в безготівковому порядку. Здача - приймання робіт, виконаних Позивачем по Договору, оформляється Актом виконаних робіт.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобовязань підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт № 1 від 30.12.2015р. на загальну суму 72 112 грн. 80 коп. з ПДВ.

Згідно п. 2.6 Договору, відповідач зобов'язаний провести остаточний розрахунок протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт форми КБ-3, тобто остаточний розрахунок мав відбутися 04.01.2016.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобовязання виконав частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 57 112,80 грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості виконаних робіт, ТзОВ БП-Монтаж звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 57 112,80 грн. основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідачу відповідно до положень ст. 625 ЦК України 3101,52грн. 3% річних та 13054,25грн. інфляційних втрат, а також, керуючись п. 8.2. договору, 33920,74грн. пені.

Після порушення провадження господарським судом Львівської області відповідач сплатив позивачу суму заборгованості на загальну суму 57 112,80 грн.

Відповідач заявив про позовну давність в частині стягнення 33920,74грн. пені та заперечив проти стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вважає такі вимоги безпідставними.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду № 03/06 від 03.06.2015р., у звязку із чим набули взаємних прав та обовязків.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в акті не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи вказані акти, та скріплюючи їх печаткою погодився з обємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

Покликання відповідача про відсутність підстав нарахування штрафних санкцій, оскільки, акту приймання підрядних робіт №1 за грудень 2015 року не містить точної дати його підписання судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Статтями 251, 252 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк визначається роками. місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи із змісту коментованих статей, датою підписання сторонами акту приймання підрядних робіт №1 за грудень 2015 року необхідно вважати останній день відповідного звітного місяця. Так як, з вказаного акту приймання виконаних робіт вбачається, що сторони склали його за відповідний звітний період, тобто, саме за виконані роботи у грудні 2015 року. Отже, господарський суд Львівської області приходить до висновку, що найпізнішою датою підписання акту приймання підрядних робіт №1 за грудень 2015 року є останній день місяця, а саме: 31 грудня 2015 року.

Враховуючи, що згідно п. 2.6 Договору, відповідач зобов'язаний провести остаточний розрахунок протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт форми КБ-3, прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду настало відповідно - 1 січня 2016 року.

Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 15.12.2010р. у справі №8/421 та від 30.09.2013р. у справі №5009/737/12.

Таким чином, прострочення відповідачем виконання зобов'язання за спірним договором є доведеним та позивач отримав право нарахування штрафних санкцій.

Як встановлено судом, відповідач оплату заборгованості здійснив після порушення провадження господарським судом Львівської області на загальну суму 57 112,80грн., відтак, в цій частині провадження слід припинити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 33920,74грн. пені за період з 05.01.2016р. по 10.03.2017р. суд зазначає наступне.

У п. 8.2. договору зазначено, що за недотримання відповідачем п.2.6 Договору, він сплачує Позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.5.2.2. договору, покупець оплачує кожну партію товару і транспортні витрати на умовах відстрочення платежу до 10 календарних днів, якщо інше не визначено у специфікації на окрему партію товару.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу є позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Позивач провів нарахування пені за період з 05.01.2016р. по 10.03.2017р., що є порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України. Оскільки, сторонами акт підписаний, виходячи і звищенаведеного, 31.12.2015р., відтак, нарахування слід було проводити з 05.01.2016р. та припинити 05.07.2016р.

Водночас, відповідач заявив про застосування позовної давності щодо стягнення суми пені.

Згідно із матеріалами справи, позовна заява подана до суду 24.07.2017р., тобто, після спливу строку позовної давності (один рік). Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення 33920,74грн. пені за період з 05.01.2016р. по 10.03.2017р.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені арифметичні помилки у нарахуванні, які не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 13054,25грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що позивачем допущені арифметичні помилки у нарахуванні. За розрахунком суду з відповідача слід стягнути 3081,58 грн. 3% річних. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Покликання відповідача про безпідставність вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних судом відхиляються, оскільки, сплата таких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а вони виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті, а також в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Івасюка, 2г; ідентифікаційний код 32115067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БП-Монтаж (79018, м. Львів, вул. Затишна, 2, ідентифікаційний код 35664582) 13054,25грн. інфляційних втрат, 3081,58 грн. 3% річних та 537,02грн. судового збору.

3.В частині стягнення 57 112,80грн. основного боргу провадження припинити.

4.В решті позовних вимог відмовити.

5.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 29.09.2017р.

Суддя Ділай У.І.