РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017№910/10586/17

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

ОСОБА_2

про визнання недійсними пунктів Статуту та Положення про наглядову раду

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: не з'явився;

від відповідача: Каленський В.І. - довіреність б/н від 23.08.2017;

від третьої особи: Сливоцький Р.В. - адвокат, договір про надання правової допомоги №15/08

від 15.08.2017.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20 вересня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" (далі - відповідач) про визнання недійсними пунктів Статуту та Положення про наглядову раду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пункти 8.16, 8.24, 9.14, 14.4 Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року та пункти 4.6., 4.7. Положення про Наглядову раду ПАТ "Експериментальний механічний завод" є недійсними і такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2017 порушено провадження у справі № 910/10586/17 та призначено до розгляду на 17.07.2017 року.

12.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли копії реєстраційної справи Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод".

13.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

17.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

17.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення по справі. У поданих поясненнях зазначено, що 28.02.2017 року установчі документи ПАТ "Експериментальний механічний завод", а саме Статут, Положення про Наглядову раду товариства затверджено у новій редакції, яка повністю приведена у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства».

У судовому засіданні 17.07.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 14.08.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 14.08.2017 року не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання 14.08.2017 року не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2017 року на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 11.09.2017 року.

Представник третьої особи в судове засідання 11.09.2017 року не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору № 910/10586/17 на п'ятнадцять днів.

Відповідно дот статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.09.2017 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 20.09.2017 року.

19.09.2017 року представник третьої особи через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 21.08.2017 року було внесено зміни до Статуту ПАТ "Експериментальний механічний завод", тобто норми Статуту, затвердженого на загальних зборах 28.04.2016 року є не чинними, тому не можуть жодним чином порушувати права позивача. Крім того, позивачем не доведено того факту, що порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не могли бути усунуті без звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання 20.09.2017 року не з'явився, проте 20.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляду справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.09.2017 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти позову заперечив.

У судовому засіданні 20.09.2017 року представник третьої особи надав додаткові письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях третя особа зазначила, що Статут ПАТ "Експериментальний механічний завод" в редакції від 28.04.2016 року втратив чинність 28.02.2017 року у зв'язку з прийняттям Статуту у новій редакції, що свідчить про відсутність ознак порушення прав та інтересів позивача.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" (відповідач) було зареєстровано 20.08.2002, відомості про що були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 17.05.2005, номер запису 0002375; ідентифікаційний код 00110734.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням Загальних зборів учасників (протокол №1 від 28.04.2016), Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", яке було засновано за наказом Міністерства енергетики та специфікації України від 30.03.1994 №81 відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію майна державних підприємств" від 15.06.1993 шляхом перетворення підприємства "Київський експериментальний механічний завод" у Відкрите акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод".

Згідно п. 8.16. Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року загальні збори мають кворум за умови реєстрації для участі у них акціонерів, які сукупно є власниками не менш як 60 (шістдесяти) відсотків голосуючих акцій. Наявність кворуму визначається один раз на момент завершення реєстрації акціонерів (їх представників), які прибули для участі у загальних зборах.

У п. 8.24. Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року визначено, що рішення загальних зборів товариства з питання, винесеного на голосування, приймається простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з цього питання акцій. Рішення загальних зборів з питань, передбачених підпунктами 2-7, 21 та 26 пункту 8.23. Статуту, приймається більш як трьома чвертями голосів акціонерів від загальної їх кількості.

Засідання наглядової ради є правомочним, якщо в ньому бере участь не менше ніж дві третини її складу (п. 9.14 Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року).

Відповідно до п. 14.4. Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року особою, заінтересованою у вчиненні товариством правочину, вважається посадова особа товариства, акціонер, який має двадцять п'ять і більше акцій (або пов'язані з ними особи), якщо вони відповідають критеріям, визначеним законом. Такі особи визнаються зацікавленими особами.

Відповідно до п. 2.1. Положення про Наглядову раду Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням Загальних зборів Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", оформленого протоколом №1 від 27.04.2011 (далі - Положення про Наглядову раду), Наглядова рада обирається Загальними зборами акціонерів терміном на три роки у складі п'яти членів з числа осіб, які мають повну дієздатність. Обрання членів Наглядової ради відбувається виключно шляхом кумулятивного голосування. (копія Положення про Наглядову раду Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" долучена до позову).

Згідно п. 4.6. Положення про Наглядову раду дата проведення засідання та порядок денний повідомляються Головою членам Наглядової ради не пізніш як за десять днів до дати засідання, поштою або електронною поштою, крім випадків, коли дата проведення наступного засідання була визначена на минулому засіданні.

Засідання Наглядової ради є правомочним, якщо і ньому бере участь не менше ніж дві третини її складу.

Позивач зазначає, що вищезазначені положення Статуту Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод", затвердженого рішенням загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом № 1 від 28.04.2016 року та Положення про Наглядову раду ПАТ "Експериментальний механічний завод" є недійсними і такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Так, пунктом 9.14 Статуту відповідача, а також пунктом 4.7 Положення про Наглядову раду відповідача передбачено, що засідання Наглядової ради є правомочним, якщо в ньому бере участь не менше ніж дві тритини її складу.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 55 Закону України «Про акціонерні товариства», засідання наглядової ради є правомочними, якщо в ньому бере участь більше половини її складу.

Згідно частини 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про акціонерні товариства» 19.03.2015 №272-VІІІ передбачено, що статути акціонерних товариств до приведення їх у відповідність із цим Законом застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно пп. 13,14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», положення установчих документів господарських товариств, які не відповідають вимогам законодавства, не застосовуються.

Оскільки Законом України «Про акціонерні товариства» встановлено меншу відсоткову кількість голосів, необхідних для визнання засідання Наглядової ради правомочним, порівняно із оспорюваними пунктами 9.14. Статуту та пункту 4.7 Положення про Наглядову раду, а саме-50.1% проти 66,66% починаючи з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про акціонерні товариства» від 19.03.2015, при вирішенні питання щодо правомочності засідання Наглядової ради відповідача повинні були застосовуватись норми Закону України «Про акціонерні товариства» (абз.1, ч.2 ст.55).

Пунктом 8.16. Статуту визначена більша відсоткова кількість наявності кворуму (акціонерів) при проведенні загальних зборів товариства, ніж передбачено ч.2 ст.41 Закону України «Про акціонерні товариства».

Теж саме стосується редакції пункту 8.24 Статуту, яка суперечить ч.5 ст.42 Закону України «Про акціонерні товариства». Пункту 14.4 Статуту який суперечить ч.1 ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства».

Пунктом 4.6 Положення про Наглядову Раду відповідача, яким встановлено, що дата проведення засідання та порядок денний повідомляються головою членам наглядової ради не пізніше як за 10 днів до дати засідання, поштою або електронною поштою, крім випадків, коли дата проведення наступного засідання була визначена на минулому засіданні, підлягає скасуванню, оскільки повідомлення членів Наглядової ради про засідання засобами поштового зв»язку та засобами електронного зв»язку, а саме електронною поштою, Законом України «Про акціонерні товариства» не передбачено, та його не можливо підтвердити.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Статут та Положення про Наглядову раду товариства затверджено у новій редакції, яка повністю приведена у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства».

Третя особа зазначила, що Статут ПАТ "Експериментальний механічний завод" в редакції від 28.04.2016 року втратив чинність 28.02.2017 року у зв'язку з прийняттям Статуту у новій редакції, що свідчить про відсутність ознак порушення прав та інтересів позивача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ст. 167 ГК України, корпоративні права це права особи, частка якої визначена у статутному фонді (капіталі) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до пунктів 13, 14 постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону "Про господарські товариства", статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію, суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача. При вирішенні спорів про визнання установчих документів господарського товариства недійсними господарським судам необхідно розмежовувати правову природу статуту та установчого (засновницького) договору товариства. Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вимоги про визнання недійсними установчих документів, як правило, розглядаються господарським судом у справах, у яких вирішуються спори про визнання недійсними (про скасування) рішень загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, якими ці установчі документи затверджувались (вносились зміни до установчих документів), а отже є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів про затвердження змін до установчих документів (нових редакцій статуту господарського товариства) (довідка Вищого господарського суду України за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав від 01.02.2014 року).

Згідно з пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року під час вирішення корпоративних спорів про визнання недійсними установчих документів господарські суди повинні виходити з того, що затвердження установчого документа є необхідною дією у процесі створення юридичної особи. Тому під час визначення підстав для визнання установчих документів недійсними господарським судам слід керуватися пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України. З урахуванням положень цієї норми підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов'язково в них міститися, зокрема, визначені статтями 88, 120, 134, 143, 151, 154 ЦК України, статтями 57, 82 ГК України, статтями 4, 51, 65, 67, 76 Закону України "Про господарські товариства", статтею 13 Закону України "Про акціонерні товариства".

Відповідно до пунктів 5.2., 5.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року, якщо до прийняття судом рішення про визнання установчих документів недійсними їх було приведено у відповідність до закону, суд не має підстав для прийняття рішення про визнання установчих документів недійсними. У судовому рішенні про визнання недійсними окремих положень установчих документів має бути зазначено, яким саме приписам закону суперечать ці положення та які права позивача ними порушуються або оспорюються.

З матеріалів реєстраційної справи ПАТ "Експериментальний механічний завод" вбачається, що рішенням позачергових загальних зборів ПАТ "Експериментальний механічний завод", оформлених протоколом від 28.02.2017 року затверджено нову редакцію Статуту ПАТ "Експериментальний механічний завод".

Таким чином, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено яким чином саме відповідачем порушуються його права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено належних (первинних) доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість їх захисту в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.09.2017

Суддя М.Є. Літвінова