КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Справа№ 910/26189

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.,

за участю представників:

від позивача: Іщук Д.В. - представник за довіреністю № 91/2016/10/17-23 від 17.10.2016,

від відповідача: Цибіков О.О. - представник за довіреністю б/н від 15.07.2017;

від третьої особи: не з'явились;

від прокуратури: Танцюра О.Б. - посвідчення № 018320 від 16.07.2013;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2017

за заявою Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК"

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

у справі № 910/26189 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК"

до Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Супермаркет вантажної автотехніки "АВТЕК"

за участю прокуратури міста Києва про стягнення 31 305 579,71 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 заяву Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК" про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду міста Києва від 12.03.2014 у справі № 910/26189 до виконання задоволено. Відновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.03.2014 у справі № 910/26189.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Медичний центр "Добробут" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у даній справі прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.09.2017.

В судовому засіданні 18.09.2017 представник відповідача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви АТ "ЕРДЕ БАНК".

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2017 проти задоволення апеляційної скарги у даній справі заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. Окрім цього подав письмовий відзив на апеляційну скаргу у даній справі, який було долучено до матеріалів справи.

Прокурор в судовому засіданні 18.09.2017 проти задоволення апеляційної скарги у даній справі також заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви АТ «ЕРДЕ БАНК» - без змін.

Представник третьої особи в судове засідання 18.09.2017 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення 12.09.2017 ухвали суду від 04.09.2017. Жодних заяв, клопотань від учасника апеляційного провадження на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, участь сторін у судових засіданнях є правом, а не обов'язком, а також з урахуванням встановленого обмеженого строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а саме: протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали суду про прийняття апеляційної скарги до провадження (ч. 2 ст. 102 ГПК України), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника третьої особи, який не з'явився на судове засідання, але був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення присутніх представників учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як було правомірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2014 у справі № 910/26189 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПрАТ «МЦ «Добробут» на користь ПАТ «ЕРДЕ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 92/12-КЛ від 29.12.2010 у розмірі 30 273 178,00 грн та пеню у розмірі 1 032 401,71 грн.

12.03.2014 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази, в яких зазначено, що вони дійсні для пред'явлення до виконання до 17.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 замінено стягувача у справі - ПАТ «ЕРДЕ БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА АПФ «Даліз-Фінанс», що діє в інтересах та за рахунок ЗНПВІФ «Даліз-Стандарт», на підставі укладеного між ними договору відступлення права вимоги № 09 від 30.12.2013.

Тобто, на момент видачі наказу існував чинний правочин про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ЕРДЕ БАНК» відступив ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» своє право вимоги за кредитним договором № 92-КЛ від 29.12.2010 до ПрАТ «МЦ «Добробут».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційною господарського суду від 25.05.2015, заяву ПрАТ «МЦ «Добробут» задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду міста Києва від 12.03.2014 у справі № 910/26189 про стягнення з ПрАТ «МЦ «Добробут» на користь АТ «ЕРДЕ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 92/12-КЛ від 29.12.2010 в сумі 30 273 178 грн та пені розмірі 1 032 401,71 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено, постанову Київського апеляційної господарського суду від 25.05.2015 та ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2014 у справі № 910/26189 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарському суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 у справі № 910/26189 у задоволенні заяви ПрАТ «МЦ «Добробут» про визнання наказу господарського суду міста Києва № 910/26189 від 12.03.2014 таким, що не підлягає виконанню відмовлено повністю.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначив, що з урахуванням викладеного, наказ від 12.03.2014 про стягнення з ПрАТ «МЦ «Добробут» на користь ПАТ «ЕРДЕ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 92/12-КЛ від 29.12.2010 в сумі 30 273 178 грн та пені у розмірі 1 032 401,71 грн у даній справі не визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому він є чинним.

В свою чергу, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 910/11964/15 задоволено позовні вимоги заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 09 від 30.12.2013, укладений між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ТОВ «ФК «Даліз-Експрес».

Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до ч. 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 910/11964/15 на підставі ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення, а тому повторного доведення не потребують.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 заяву Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЕРДЕ БАНК» про заміну сторони (стягувача) задоволено, здійснено заміну сторони (стягувача) з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА АПФ «Даліз-Фінанс», що діє в інтересах та за рахунок ЗНПВІФ «Даліз-Стандарт» на Публічне акціонерне товариство «ЕРДЕ БАНК», на підставі того, що договір про відступлення права вимоги № 09 від 30.12.2013 в судовому порядку визнано недійсним.

Таким чином, саме з 30.03.2017 Публічне акціонерне товариство «ЕРДЕ БАНК» відновило статус стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 12.03.2014, тоді як суд першої інстанції правомірно встановив, що строк пред'явлення його до виконання на цей момент вже сплив.

Більше того, як правомірно зазначив суд першої інстанції, у період з 30.12.2013 по 16.08.2016, з огляду на презумпцію правомірності правочину, банк був позбавлений будь-яких прав з отримання на свою користь заборгованості від Приватного акціонерного товариства «Медичний центр «Добробут», в тому числі шляхом пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.03.2014.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.08.2014 у справі № 910/26189 про заміну стягувача була чинною та не скасована в апеляційному порядку. Дана обставина фактично також перешкоджала зверненню банку.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи апелянта, що банк міг звернутись із заявою про видачу наказу та пред'явити його до виконання протягом майже півроку, починаючи з 15.07.2013 до моменту відступлення права вимоги, однак не скористався своїм правом, більше того, після визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 09 до моменту звернення позивача із заявою про зміну стягувача пройшло близько одного року, що свідчить про зловживання банком своїми правами, оскільки заявником у справі № 910/11964/15 був заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не АТ "ЕРДЕ БАНК", тоді як АТ "ЕДРЕ БАНК" був відповідачем у вказаній справі, а тому твердження про зловживання правами саме банком є необгрунтованими.

В цій частині суд апеляційної інстанції приймає також доводи позивача про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2013 набрало законної сили лише 17.02.2014 (за результатами перегляду рішення місцевого господарського суду в апеляційного порядку). А тому з урахуванням того, що рішення від 15.07.2013 не набрало законної сили до 17.02.2014, стягувач був позбавлений права пред'явити наказ до виконання. Окрім цього, суд апеляційної інстанції приймає доводи позивача, що законодавством не встановлено конкретного (обмеженого днями, роками) строку, протягом якого особа має право звернутись із заявою про зміну стягувача. Звернення особи з такою заявою є правом, а не обов'язком сторони.

При цьому та обставина, що позивач набув статусу стягувача 30.03.2017, тоді як звернувся з відповідною заявою про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання 13.06.2017, тобто через 2,5 місяці, не є підставою для відмови в задоволенні такої заяви з урахуванням того, що таке звернення є правом, а не обов'язком сторони, а також за відсутності встановленого строку (присічного строку) для звернення з відповідною заявою.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що за вирахуванням строку розгляду господарської справи № 910/11964/15 та строку, під час якого стягувачем за наказом від 12.03.2014 була інша особа, позивач фактично мав можливість реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом 8,5 місяців. А тому заява стягувача підлягає до задоволення в розумінні ст. ст. 53, 116, 119 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 22 ЗУ №606-XIV «Про виконавче провадження» (яка діяла на момент видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, відповідно до ст. 12 ЗУ №1404-VIII «Про виконавче провадження» (яка діяла на момент звернення позивача із заявою), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що в період з 29.05.2014 (ухвалою Господарського суду міста Києва від було прийнято до провадження заяву Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут" про визнання наказу №910/26189 від 12.03.2014 таким, що не підлягає виконанню) по 16.08.2016 існували судові спори, які фактично зумовлювали невизначеність стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 12.03.2014. Невизначеність особи стягувача зумовлювалась також укладенням, а в подальшому і оскарженням договору відступлення права вимоги № 09 від 30.12.2013. А тому доводи апелянта, які зводяться лише фактично до відсутності поважності причин пропуску строку пред'явлення наказу до виконання є необґрунтованими та такими, що відхиляються судом апеляційної інстанції.

А тому, враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про визнання поважними причини пропуску Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» строку пред'явлення наказу господарського суду міста Києва від 12.03.2014 у справі № 910/26189 до виконання.

Відповідно до ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно зі ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість поданої заяви та правильно відновив пропущений строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.03.2014 у справі № 910/26189.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи ефективного виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, з урахуванням поважності причини пропуску строку на пред'явлення наказу до виконання, та з метою забезпечення виконання рішення суду як невід'ємної частини судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заяви АТ «ЕРДЕ БАНК».

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 53, 99, 101, 103, 105, 106, 119 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Медичний центр "Добробут" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі № 910/26189 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі №910/26189 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № №910/26189 передати до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров