КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа№ 910/8038/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Зубець Л.П.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Пегза К.К. - за належним чином оформленною довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р.

у справі №910/8038/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

про визнання недійсною додаткової угоди,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Товариство) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - Філія) про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 30.12.2016р. (далі - Угода) до договору поставки №ЦЗВ-14-02516-01 від 22.06.2016р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/8038/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції при вирішенні спору, ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

На думку апелянта, рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням ст.ст. 203, 215 ЦК України, ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки продовження строку дії договору поставки додатковою угодою №2 від 22.06.2016р. здійснено з порушенням встановленого законом порядку щодо строку продовження дії договорів про закупівлю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Смірнова Л.Г., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.09.2017р.

Позивач до судового засідання, що відбулось 12.09.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 01.02.2016р. на веб-порталі Уповноваженого органу за №023996 у ВДЗ №20 розміщене оголошення про проведення процедури закупівлі, у відповідності до порядку встановленого Законом України "Про здійснення державних закупівель" (ч. 1 ст. 10 Закону).

За результатами проведення процедури закупівлі Філією акцептовано пропозицію Підприємства та 22.06.2016р. укладено Договір №ЦЗВ-14-02516-01, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити, а замовник прийняти та оплатити паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо) (товар) найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях (пункт 1.1 Договору).

Зі змісту пунктів 2.3, 2.4 Договору випливає, що сторони планують поставити товар на загальну суму 204 000 000,00 грн. Ціна товару зазначена у специфікаціях, не є твердою та може бути змінена сторонами шляхом підписання додаткової угоди виключно у випадках передбачених ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про здійснення державних закупівель».

Згідно з пунктом 12.2 Договору термін дії Договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами до 31.12.2016р., а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, надісланими на адресу постачальника та в частині оплати - до повного виконання.

Пунктом 12.7 Договору передбачено, що всі доповнення і зміни до Договору дійсні лише в тому випадку, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані обома сторонами.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2016р. до договору поставки сторони погодили включити специфікацію №3 на суму 38 776 602,00 грн.; змінити пункт 2.3 договору, яким загальна сума поставки складає 232 756 602,00 грн.; змінити реквізити постачальника; продовжити термін дії Договору до 31.03.2017р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що укладаючи вказану додаткову угоду сторони керувалися положеннями Закону України "Про здійснення державних закупівель", хоча під час укладення Угоди повинні були керуватися Законом України "Про публічні закупівлі", тому Угода має бути визнана недійсною.

Судом апеляційної інстанції встановлено таке.

25.12.2015р. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.04.2016р. - для центральних органів виконавчої влади та замовників, що здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання; з 01.08.2016р. - для всіх інших замовників.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі" визнано таким, що втратив чинність з 01.08.2016р., але не раніше дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про здійснення державних закупівель" (Відомості Верховної Ради України, 2014р., №24, ст. 883 із наступними змінами).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що процедури закупівель товарів, робіт та послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону.

Отже, на замовника у відповідності до вказаного пункту Закону України "Про публічні закупівлі" покладається обов'язок у правовідносинах, які виникли за результатами процедури закупівель, що були розпочаті до введення в дію зазначеного Закону, дотримуватись порядку, встановленого Законом України "Про здійснення державних закупівель".

Зі змісту частини 6 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Вказане спростовує доводи апелянта про невідповідність додаткової угоди за його участю вимогам закону.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про здійснення державних закупівель" передбачено, що замовник безоплатно подає для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема, звіт про виконання договору - протягом 3 робочих днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання.

04.04.2017р. Філією опубліковано інформацію про виконання Договору у вигляді звіту, що є юридичним оформленням правовідносин, які виникли за результатом проведення процедури, після якої у сторін вже не виникає нових прав та обов'язків за Договором. Отже, в цей день завершено процедуру закупівлі, розпочату 22.06.2016р. шляхом підписання Договору, а відтак при укладенні Угоди сторони у відповідності до положень Закону України "Про публічні закупівлі" керувалися Законом України "Про здійснення державних закупівель", який діяв станом на початок проведення процедури закупівлі.

Згідно із статтею 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Тож Філією і Підприємством 30.12.2016р. правомірно укладено Угоду до Договору, якою термін дії Договору було встановлено на строк до 31.03.2017р.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору під час його укладення та внесення змін до нього. Договір поставки та Угоду укладено без порушення вимог, що ставляться згідно приписів Закону "Про публічні закупівлі", з дотриманням строків відведених на їх укладення, відповідно до вимог Закону.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/8038/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017р. у справі №910/8038/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8038/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.П. Зубець

Л.Г. Смірнова