ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. Справа № 922/603/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

прокурора Ногіної О.М. (посвідчення №032167, дійсно до 11.02.2020)

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 30.08.2016)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 22.12.2016 №32-20-14-39102/0/19-16)

третьої особи ОСОБА_2 (довіреність від 14.02.2017 від 22-28-0.17-2061/2-17)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх. №2047 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 12.06.2017 у справі №922/603/17

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах держави в особі Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, смт. Високий

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ

про усунення перешкод у праві власності на землю,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року, прокурор в інтересах держави в особі Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у праві власності на землю Височанської селищної ради шляхом виправлення помилки, яку допущено у Державному земельному кадастрі внаслідок помилкового перенесення відомостей щодо відведення у приватну власність земельних ділянок за кадастровими номерами :00:018:0087, :00:018:0034, :00:018:0057, :00:018:0053, :00:018:0028, :00:018:0025, :00:018:0050, :00:018:0061, :00:018:0046, :00:018:0088, :00:018:0035, :00:018:0033, :00:018:0085, :00:018:0026, :00:018:0067, :00:018:0044, :00:018:0090, :00:018:0049, :00:018:0027, :00:018:0068, :00:018:0075, :00:018:0048, :00:018:0037, :00:018:0038, :00:018:0039, :00:018:0089, :00:018:0042, :00:018:0043, :00:018:0047, :00:018:0092, :00:018:0091, :00:018:0071, :00:018:0029, :00:018:0084, :00:018:0031, :00:018:0086, :00:018:0041, :00:018:0083, :00:018:0055, :00:018:0024, :00:018:0074, :00:018:0082, :00:018:0036, :00:018:0097, :00:018:0096, :00:018:0098, :00:018:0095 шляхом перенесення відомостей про них до архівного шару Національної кадастрової системи України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.06.2017 у справі №922/603/17 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено повністю. Вирішено усунути перешкоди у праві власності на землю Височанської селищної ради шляхом виправлення помилки, яку допущено у Державному земельному кадастрі внаслідок помилкового перенесення відомостей щодо відведення у приватну власність земельних ділянок за кадастровими номерами :00:018:0087, :00:018:0034, :00:018:0057, :00:018:0053, :00:018:0028, :00:018:0025, :00:018:0050, :00:018:0061, :00:018:0046, :00:018:0088, :00:018:0035, :00:018:0033, :00:018:0085, :00:018:0026, :00:018:0067, :00:018:0044, :00:018:0090, :00:018:0049, :00:018:0027, :00:018:0068, :00:018:0075, :00:018:0048, :00:018:0037, :00:018:0038, :00:018:0039, :00:018:0089, :00:018:0042, :00:018:0043, :00:018:0047, :00:018:0092, :00:018:0091, :00:018:0071, :00:018:0029, :00:018:0084, :00:018:0031, :00:018:0086, :00:018:0041, :00:018:0083, :00:018:0055, :00:018:0024, :00:018:0074, :00:018:0082, :00:018:0036, :00:018:0097, :00:018:0096, :00:018:0098, :00:018:0095 шляхом перенесення відомостей про них до архівного шару Національної кадастрової системи України.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Прокуратури Харківської області 1600,00 грн. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2017 апеляційна скарга прийнята до провадження та призначено до розгляду на 21.08.2017, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, у наступному складі суду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А, суддя Тарасова І.В.

04.08.2017 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі (вх.8207).

18.08.2017 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 8677).

19.08.2017, у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу суду, у звязку з відпусткою судді Пуль О.А., склад судової колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

21.08.2017 від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 8727).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 розгляд справи відкладено на 18.09.2017.

18.09.2017 від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 9654).

21.09.2017 від відповідача надійшло клопотання (вх. №9818), в якому він просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.06.2017 у даній справі, припинити провадження у справі №922/603/17 на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

21.09.2017, в судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримав заявлене клопотання про припинення провадження у справі, просив суд його задовольнити, оскільки під час апеляційного провадження відповідачем відомості про спірні земельні ділянки вже перенесено до архівного шару Національної кадастрової системи, тобто на його думку, обставини, які слугували підставою звернення з позовом відпали, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та припинення провадження у справі.

Прокурор та представник позивача заперечували проти скасування рішення, навели відповідні доводи.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні.

Останнім абзацом пункту 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 N 7, визначено, що частиною першою статті 104 ГПК не передбачено можливості скасування або зміни рішення у зв'язку із зміною стану розрахунків між сторонами (наприклад, зменшення або збільшення заборгованості), якщо така зміна сталася після прийняття рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тобто, підставою припинення провадження у справі є відсутність предмету спору на момент прийняття позовної заяви до розгляду судом першої інстанції, або його зникнення під час розгляду справи судом першої інстанції.

Отже, зміна або втрата обставин, які були підставою для звернення з позовною заявою після прийняття рішення судом першої інстанції, не є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та припинення провадження у справі, адже, під час розгляду справи судом першої інстанції такі обставини існували, та були предметом судового розгляду.

Тому, перенесення відповідачем відомостей про спірні земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи, під час апеляційного провадження справи №922/603/17, тобто фактичне виконання відповідачем рішення суду першої інстанції у добровільному порядку, не є підставою для його скасування.

В такому випадку, апеляційний господарський суд повинен розглянути апеляційну скаргу по суті, та винести відповідне процесуальне рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Підставою звернення до суду з даним позовом є вирок Харківського районного суду від 07.03.2013 по справі № 635/2131/13-к, що набрав законної сили, відносно ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України.

Підставами для винесення вироку, є перевищення своїх владних повноважень та скоєння службового підроблення головою Височанської селищної ради ОСОБА_3, який вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а також склав та видав завідомо неправдиві документи, що призвело до підриву авторитету та престижу органів місцевого самоврядування.

Так, ОСОБА_3 не вніс у порядок денний та на розгляд сесії селищної ради питання про передачу зазначених земельних ділянок у приватну власність громадянам і самостійно, без погодження з земельною комісією, без голосування та без прийнятих по результатам голосувань рішень депутатів про передачу у приватну власність земельних ділянок, ухвалив та підписав завідомо неправдиві рішення ХХХІІ сесії 5 скликання Височанської селищної ради від 08.10.2010 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення 76 земельних ділянок із земель запасу державної власності (землі сільськогосподарського призначення) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі житлової та громадської забудови) в сел. Високий загальною площею 12,5 га, а також про безоплатну передачу вказаних земельних ділянок у власність з видачею державних актів про право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_4 в кількості 0,1500 га, ОСОБА_5 0,3301 га, ОСОБА_6- 0,1500 га, ОСОБА_7 0,1500 га, ОСОБА_8 0,1500 га, ОСОБА_9 0,1500 га, ОСОБА_10 0,1500 га, ОСОБА_11 0,1500 га, ОСОБА_12 0,1500 га, ОСОБА_13 0,1500 га, ОСОБА_14 0,1488 га, ОСОБА_15 0,1476 га, ОСОБА_16 0,1477 га, ОСОБА_17- 0,1476 га, ОСОБА_18 0,1470 га, ОСОБА_19 0,1500 га, ОСОБА_20 0,1500 га, ОСОБА_21 0,1500 га, ОСОБА_22 0,1500 га, ОСОБА_23 0,1500 га, ОСОБА_24 0,1500 га, ОСОБА_25 0,1500 га, ОСОБА_26 0,3302 га, ОСОБА_27 0,1475 га, ОСОБА_28 0,1478 га, ОСОБА_29 0,1500 га, ОСОБА_30 0,1500 га, ОСОБА_31 0,1500 га, ОСОБА_32 0,1500 га, ОСОБА_33 0,1500 га, ОСОБА_34 0,1500 га, ОСОБА_35 0,1500 га, ОСОБА_36 0,1500 га, ОСОБА_37 0,1500 га, ОСОБА_38 0,1500 га, ОСОБА_39 0,15 га, ОСОБА_40 0,1500 га, ОСОБА_41 -0,1490 га, ОСОБА_42 0,1500 га, ОСОБА_43 - 0,1500 га, ОСОБА_44 0,1500 га, ОСОБА_45 0,1500 га, ОСОБА_46 0,1485 га, ОСОБА_47 0,1485 га, ОСОБА_48- 0,1485 га, ОСОБА_49 0,1485 га, ОСОБА_50 0,1476 га, ОСОБА_51 0,1500 га, ОСОБА_52 0,1500 га, ОСОБА_53 0,1485 га, ОСОБА_54 0,1485 га, ОСОБА_55 0,1490 га, ОСОБА_56 0,1490 га, ОСОБА_57 0,1490 га, ОСОБА_58 0,0980 га, ОСОБА_59 0,1003 га, ОСОБА_60 0,1190 га, ОСОБА_61 0,1490 га, ОСОБА_62 0,1490 га, ОСОБА_63 0,1490 га, ОСОБА_64 0,1500 га, ОСОБА_65 0,1500 га, ОСОБА_66 0,1500 га, ОСОБА_67 0,1478 га, ОСОБА_68 0,1477 га, ОСОБА_69 0,1476 га, ОСОБА_70 0,1476 га, ОСОБА_71 0,1500 га, ОСОБА_72 0,1500 га, ОСОБА_73 0,1500 га, та присадибних ділянок ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79

Згідно з інформацією Управління Держгеокадастру у Харківському районі області від 08.02.2016 за № 10-20.06-0.4-434/2-16 право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :00:018:0087, :00:018:0034, :00:018:0057, :00:018:0053, :00:018:0028, :00:018:0025, :00:018:0050, :00:018:0061, :00:018:0046, :00:018:0088, :00:018:0035, :00:018:0033, :00:018:0085, :00:018:0026, :00:018:0067, :00:018:0044, :00:018:0090, :00:018:0049, :00:018:0027, :00:018:0068, :00:018:0075, :00:018:0048, :00:018:0037, :00:018:0038, :00:018:0039, :00:018:0089, :00:018:0042, :00:018:0043, :00:018:0047, :00:018:0092, :00:018:0091, :00:018:0071, :00:018:0029, :00:018:0084, :00:018:0031, :00:018:0086, :00:018:0041, :00:018:0083, :00:018:0055, :00:018:0024, :00:018:0074, :00:018:0082, :00:018:0036, :00:018:0097, :00:018:0096, :00:018:0098, :00:018:0095 ні за ким не зареєстровано.

Як зазначає позивач, на даний час дані земельні ділянки вільні, ніким не використовується та передбачені для житлової й громадської забудови.

Тому, до Національної кадастрової системи України безпідставно, без відкриття поземельних книг та державної реєстрації земельних ділянок, внесено відомості щодо перебування в приватній власності земельних ділянок за кадастровими номерами :00:018:0087, :00:018:0034, :00:018:0057, :00:018:0053, :00:018:0028, :00:018:0025, :00:018:0050, :00:018:0061, :00:018:0046, :00:018:0088, :00:018:0035, :00:018:0033, :00:018:0085, :00:018:0026, :00:018:0067, :00:018:0044, :00:018:0090, :00:018:0049, :00:018:0027, :00:018:0068, :00:018:0075, :00:018:0048, :00:018:0037, :00:018:0038, :00:018:0039, :00:018:0089, :00:018:0042, :00:018:0043, :00:018:0047, :00:018:0092, :00:018:0091, :00:018:0071, :00:018:0029, :00:018:0084, :00:018:0031, :00:018:0086, :00:018:0041, :00:018:0083, :00:018:0055, :00:018:0024, :00:018:0074, :00:018:0082, :00:018:0036, :00:018:0097, :00:018:0096, :00:018:0098, :00:018:0095. Дана інформація також відображена на публічній кадастровій карті України, наявність якої створює Височанській селищній раді перешкоди у праві власності на землю, вільно розпоряджатися даними землями та отримувати від їх розпорядження кошти.

З метою усунення вказаних порушень та досудового врегулювання спору Харківською місцевою прокуратурою № 6 в інтересах держави направлено до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області лист від 27.12.2016 за № 04-28-7447вих16, до компетенції якого входить вирішення зазначених питань.

За результатами розгляду зазначеного листа Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області надано інформацію від 05.01.2017. Відповідно до даної інформації державним кадастровим реєстратором на зазначені земельні ділянки створено заяви Про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення. На час надання інформації дані заяви перебували на стадії перевірки спеціалістами Держгеокадастру України. Після погодження спеціалістами Держгеокадастру України заяв державного кадастрового реєстратора, відомості про помилково внесені земельні ділянки мали бути перенесені до архівного шару Національної кадастрової системи України в найкоротший термін.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд визнав позовні вимоги прокурора законними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем та дійшов висновку про їх задоволення.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. ст. 116, 125, 126 ЗК України та Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та набувається після реєстрації прав на неї.

Височанська селищна рада до Держаної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальних підрозділів з клопотанням про скасування (видалення) відомостей (державної реєстрації), виправлення помилок щодо даних земельних ділянок не зверталась.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 даного Закону, спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 6 Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 даного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема: внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Частиною 6 ст. 16 даного Закону передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 21 даного Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру з наступних підстав:

- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель.

Статтею 24 даного Закону визначено державну реєстрацію земельної ділянки.

Так, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Так, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області діє відповідно до вимог чинного законодавства та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 за № 308 (далі по тексту - Положення), що погоджується із вимогами земельного законодавства України.

Відповідно до п 4. Положення Головне управління Держгеокадастру у області, зокрема, здійснює наступні завдання:

- державний геодезичний нагляд за топографо-геодезичною і картографічною діяльністю;

- заходи щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

- ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку;

- державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; веде поземельні книги ти видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки

- землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель;

- державний нагляд (контроль), у тому числі у сфері землеустрою.

За результатами розгляду зазначеного листа Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області надано інформацію від 05.01.2017. Відповідно до даної інформації державним кадастровим реєстратором на зазначені земельні ділянки створено заяви Про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення. На час надання інформації дані заяви перебували на стадії перевірки спеціалістами Держгеокадастру України. Після погодження спеціалістами Держгеокадастру України заяв державного кадастрового реєстратора, відомості про помилково внесені земельні ділянки мали бути перенесені до архівного шару Національної кадастрової системи України в найкоротший термін.

Відповідно до п. п. 5 п. 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру помилкою у Державному земельному кадастрі є технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель.

Відомості про земельну ділянку та інші обєкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших обєктів Державного земельного кадастру набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора, відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи.

Згідно з вимогами п. 142 Порядку розгляд повідомлення про виявлення технічної помилки та виконання за результатами його розгляду дій здійснюються Державним кадастровим реєстратором у день надходження такого повідомлення.

Пунктом 146 Порядку визначено, що виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості.

Водночас, станом на 09.06.2017 Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області жодних заходів з вказаних питань не вжито, наявні помилки продовжують обліковуватись.

Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Дані норми також погоджуються з приписами ст. 20 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституційний суд України у рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України зазначив про те, що положення даної статті, у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи і встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами. Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту своїх прав і свобод.

Вирішальним при оцінці ефективності засобу юридичного захисту, у тому числі і судового, є те, що на підставі звернення особи із відповідною скаргою про виправлення певної ситуації, суд здатний і має як найшвидше її виправити. Засіб є «ефективним», якщо його можна використати як для прискорення вирішення справи судом, так і для забезпечення скаржника адекватним відшкодуванням за затримки, які вже сталися.

В даному випадку слід зазначити, що спосіб захисту свого порушеного права шляхом досудового врегулювання спору не є обов'язковим до правовідносин, що складаються між сторонами, оскільки право особи на звернення до суду передбачено статтею 55 Конституції України, статтями 15,16 Цивільного кодексу України та відповідними нормами Господарського процесуального кодексу, а тому зобов'язання особи перед зверненням до суду скористатися даним способом захисту своїх прав є порушення Конституції та інших нормативно-правових актів України.

Так, зокрема Конституційний Суд України зазначив, що: можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору; обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист; обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Тому, неправомірними є доводи відповідача щодо передчасного звернення до суду з даним позовом, адже досудове врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Згідно із приписами п. п. 70 та 71 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 "Справа "Рисовський проти України" колегія суддів підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, колегія суддів не вважає правомірними доводи апеляційної скарги щодо недоведеності прокурором та позивачем наявності у останнього права власності на спірні земельні ділянки усунути перешкоди у праві власності якими, просить прокурор.

З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки знаходяться на території Височанської селищної ради. Зазначене також підтверджується вироком Харківського районного суду від 7.03.2013 у справі №635/2131/13-к, що набрав законної сили. Тому, такі обставини є преюдиційними, та не потребують доказуванню, в межах даної справи.

До того ж, в силу приписів статті 12 Земельного кодексу, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно, виключно Височанська селищна рада зобовязана розпоряджатись землями своєї територіальної громади.

За таких обставин, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним. Інших підстав для скасування оскаржуваного рішення апелянтом не наведено.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення Господарського суду Харківської області від 12.06.2017 у справі № 922/603/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.06.2017 у справі № 922/603/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22.09.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.