донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

20.09.2017 справа №908/491/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю № 117 від 06.02.2017р. ОСОБА_5 за довіреністю №164пр від 06.02.2017р. Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від13 квітня 2017 р. (повний текст підписано 19.04.2017р.)
у справі№ 908/491/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область
доПриватного підприємства Завод Двигун, м. Мелітополь, Запорізька область
провнесення змін до договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.04.2017р. у справі №908/491/17 у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область до Приватного підприємства Завод Двигун, м. Мелітополь, Запорізька область про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р. шляхом викладення його пунктів та додатків в редакції додаткової угоди № 6 від 14.02.2017р. відмовлено у повному обсязі.

Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, м.Запоріжжя в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область подана апеляційна скарга, відповідно до якої останнє просить скасувати судове рішення у зв'язку з тим, що судом порушені та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник вважає хибним висновок місцевого суду щодо недоведеності заявлених позовних вимог, оскільки після направлення відповідачем відповідної угоди з підписаними додатками, суд повинен був припинити провадження за цими додатками, а щодо інших додатків вирішити спір по суті.

Представники позивача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У судовому засіданні 16.08.2017р. заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду про порушення провадження та про відкладення розгляду у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства Завод Двигун, м. Мелітополь, Запорізька область про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р. шляхом викладення його пунктів та додатків в редакції додаткової угоди № 6 від 14.02.2017р. (уточнено під час розгляду справи у суді першої інстанції).

Позовні вимоги до Приватного підприємства Завод Двигун, м. Мелітополь, Запорізька область обґрунтовані необхідністю приведення умов договору до вимог Правил улаштування електроустановок та Правил користування електричною енергією, що зумовило необхідність внесення змін до додаткової угоди № 6 від 14.02.2017р. про перейменування та зміну реквізитів позивача та викладення додатків № 2 Точки продажу електричної енергії, № 3 Категорії надійсності електропостачання струмоприймачів споживача, п. 3 додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію, п. 6, п. 8 додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, п. 1 додатку № 6.1 Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії, додатку № 8 Розрахунок втрат електричної енергії в межах споживача, додатку № 9 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін у новій редакції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем вимога про внесення змін до договору про постачання електричної енергії шляхом викладення його пунктів та додатків в редакції додаткової угоди №6 є передчасною, оскільки відповідачем не було допущено порушень приписів ст. 188 Господарського кодексу України та останній не ухиляється від приведення договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р. у відповідність до вимог чинного законодавства, а відтак, звернення позивача з позовом про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р. шляхом викладення його пунктів та додатків у редакції додаткової угоди № 6 від 14.02.2017р. є передчасним.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №908/491/17; розглянувши доводи апеляційної скарги; перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область та скасування рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2017р. у справі №908/491/17 з огляду на наступне.

Так, 31.01.2011р. між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, яке в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (згідно ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.2017р. №22582175 та статуту, копiї яких містяться в матеріалах справи), (Постачальник електричної енергії) та Приватним підприємством Завод Двигун (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 189 (далі - Договір).

Розділом 1 Договору передбачено, що Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком №2 Точки продажу електричної енергії споживачу.

Розділом 2 Договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Пунктом 9.4. договору № 189 сторони узгодили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Доказів припинення дії договору сторонами не надано, у звязку з чим останній на момент розгляду справи є чинним.

Правовідносини сторін у даній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28 (зі змінами), Законом України Про електроенергетику та умовами укладеного договору.

Згідно з п. 1.1 ПКЕЕ, останні регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пункт 1.3. ПКЕЕ визначає, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричною енергією є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно положень п. 1.13. ПКЕЕ укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та Правил.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст.629 Цивільного Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 26 Закону України Про електроенергетику, ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до ст.277 Господарського кодексу України, ст.ст. 24, 26 Закону України Про електроенергетику (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) додержання вимог ПКЕЕ є обовязковим для субєктів електропостачання.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів передбачений статтею 188 Господарського кодексу України, де, зокрема, зазначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні за договором.

Частинами 3-4 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З матеріалів справи вбачається що, позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 189 від 31.01.2011р. шляхом укладання додаткової угоди № 6 від 14.02.2017р. з додатками.

Так, за твердженням позивача, з метою приведення умов договору до вимог ПУЕ та ПКЕЕ, позивачем внесено пропозицію про перейменування та зміну реквізитів позивача, викладення додатків № 2 Точки продажу електричної енергії, № 3 Категорії надійсності електропостачання струмоприймачів споживача, п. 3 додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію, п. 6, п. 8 додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, п. 1 додатку № 6.1 Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії, додатку № 8 Розрахунок втрат електричної енергії в межах споживача, додатку № 9 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін у новій редакції.

16.02.2017р. супровідним листом № 007-43/2447 відповідачу направлено додаткову угоду з додатками. Отримання зазначеного листа відповідачем 17.02.2017р. підтверджується поштовим повідомленням, копія якого наявна в матеріалах справи. (а.с. 29).

У відповідь на пропозицію позивача, відповідач супровідним листом від 01.03.2017р. № 31 направив позивачу оформлений екземпляр додаткової угоди №6 від 14.02.2017р. з протоколом розбіжностей.

В подальшому, листом №49 від 31.03.2017р., відповідач повідомив позивача про помилкове направлення листом №31 від 01.03.2017р. екземпляру додаткової угоди №6 від 14.02.2017р. без дати та направив підписаний екземпляр додаткової угоди №6 від 14.02.2017р. У вказаному листі, відповідач також повідомив позивача про те, що протокол розбіжностей до додаткової угоди направлений раніше.

Одночасно, відповідач повернув додаткову угоду №6 від 14.02.2017р. з протоколом розбіжностей, частково погодившись з пропозицією позивача про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №189 від 31.01.2011р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що порядок внесення змін до діючого договору, визначений ст. 188 Господарського кодексу України, є відмінним від порядку узгодження розбіжностей, які виникають на стадії укладення договору (ст. 181 Господарського кодексу України), у звязку з чим правові підстави для складання з боку відповідача протоколу розбіжностей до додаткової угоди №6 від 14.02.2017р. відсутні.

Згідно долученої до матеріалів справи копії додаткової угоди №6 в редакції від 14.02.2017р. вбачається, що сторонами погоджено зміну реквізитів постачальника електричної енергії та внесено зміни до договору про постачання договору про постачання електричної енергії №189 від 31.01.2011р. (п. 1 додаткової угоди №6 від 14.02.2017р.).

Погоджено додаток №2 Точки продажу електричної енергії споживачу, додаток №3 Категорії надійностй електропостачання струймоприймачів споживача, п. 3 додатку №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію та додаток №8 Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача (п. 2,3,4, 7 додаткової угоди №6 від 14.02.2017р.)

Тобто, спір щодо наведених змін до договору між сторонами відсутній.

В свою чергу, в апеляційній скарзі, позивач зазначав про необхідність припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, однак такі твердження апелянта є помилковими оскільки, припинення провадження у справі на підставі п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі. (п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №180 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами).

Матеріали справи свідчать про те, що додаткова угода №6 датована 14.02.2017р. та направлена відповідачем вперше 01.03.2017р. (а.с.97), тобто до дати подання позову 09.03.2017р. Протилежного суду не доведено.

Таким чином, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що між сторонами залишились неврегульовані п. 6, п. 8 додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, п. 1 додатку № 6.1 Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії та додатку № 9 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. При цьому, у якості підстав внесення таких змін, позивач зазначає, що виступає ініціатором перенесення засобу обліку електричної енергії на межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, у звязку з чим останнім замовлено робочий проект Реконструкція ВЛ-10кВ Ф-117 після опори №115 для обліку електричної енергії.

Дослідивши позовні вимоги в цій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 2.3.12 Договору сторони взяли на себе зобовязання у випадках зміни діючого законодавства України привести умови даного договору у відповідність з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 5.23. Правил користування електричною енергією, зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що згода сторін на зміну умов договору про постачання електричної енергії №189 від 31.01.2011р. в цій частині відсутня, умови договору не надають права позивачеві змінювати його умови в односторонньому порядку, а тому внесення таких змін до договору в судовому порядку можливо лише за наявності передбачених законом підстав.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Одночасно, ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За приписом ч.4 вищевказаної норми, зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Враховуючи вищенаведені приписи законодавства, для зміни договору в судовому порядку необхідно доведення позивачем наявності істотної зміни обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 6, п. 8 додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, п. 1 додатку № 6.1 Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії та додаток № 9 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін погоджено сторонами при укладенні договору про постачання договору про постачання електричної енергії №189 від 31.01.2011р.

Означене у повному обсязі відповідає приписам чинного законодавства та не потребує додаткового узгодження. Зміни до чинного законодавства в цій частині не вносились.

Наразі, підстави для внесення змін у договір шляхом викладення п. 6, п. 8 додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, п. 1 додатку № 6.1 Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії та додаток № 9 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін в новій редакції відсутні, оскільки позивачем не наведено правового обгрунтування для внесення таких змін до умов договору, як і не доведено обєктивних причин необхідності зміни розташування засобу обліку електричної енергії.

Зокрема, Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область не доведено, що виконання договору в існуючій редакції порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні даного договору як і не доведено, що чинна редакція спірного договору суперечить суспільним інтересам сторін.

Доводи апелянта про те, що таке розташування розрахункового приладу обліку викликає незручності для позивача при здійсненні контрольного огляду приладів обліку не є тією необхідною умовою, з якою законодавство повязує внесення змін до договору.

Разом з тим, слід зазначити, що обставини, на які посилається позивач, були відомі останньому на момент укладення договору про постачання електричної енергії №189 від 31.01.2011р.

Таким чином, перелічені вище обставини вказують на те, що позивачем у встановленому порядку не доведено наявності істотної зміни обставин в розумінні ст.652 Цивільного кодексу України, які б стали підставою для внесення змін до договору в судовому порядку, а відтак, існуючи умови договору не суперечать вимогам чинного законодавства.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2017р. у справі №908/491/17 з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2017р. у справі №908/491/17 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського району електричних мереж, м. Мелітополь, Запорізька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2017р. у справі № 908/491/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

ОСОБА_3