ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.09.2017р. Справа № 905/1513/17

Господарський суд Донецької області у складі Головуючого судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ, в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецька область

про стягнення 6 027 грн. 54 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 11/9-09 від 11.01.2017р.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 19.09.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ, в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. у сумі 6 027 грн. 54 коп.

Ухвалою суду від 07.07.2017р. господарським судом Донецької області за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 17.08.2017р.

10.08.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області на виконання ухвали суду від 07.07.2017р. надійшов супровідний лист з додатками.

Ухвалою суду від 17.08.2017р. господарським судом Донецької області продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи 19.09.2017р.

21.08.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист з додатками.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. щодо оплати вартості наданих послуг. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 614, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 220 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 17.08.2017р. та 19.09.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на укладання з відповідачем договору №74-11-1 від 01.03.2011р. та невиконання останнім своїх зобовязань щодо оплати наданих послуг.

Відповідач у свою чергу про судові засідання 17.08.2017р. та 19.09.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп поштового відправлення на зворотному боці відповідних ухвал, однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Місцезнаходженням відповідача є: 84205, Донецька обл., м.Дружківка, вул. Енгельса, будинок 10, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду, в тому числі ухвала про порушення провадження у справі, направлялись відповідачу за вказаною адресою, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Конверт з ухвалою суду про порушення провадження у справі повернувся на адресу суду із відміткою «за закінчення терміну зберігання».

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011р. між Концерном радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Донецької філії (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» (далі - замовник) був укладений договір №74-11-1 (далі за текстом Договір), предметом якого є надання виконавцем телекомунікаційних послуг у відповідності до ліцензії виконавця на надання в користування міжміських каналів електрозвязку.

Відповідно до п.3.1. Договору, ціна останнього на 2011 рік визначається: договірною ціною у відповідності до Додатку №1.

Впродовж 2011-2014рр. сторонами досягались угоди та змінювався розмір договірної ціни на послуги з експлуатаційно-технічного обслуговування обладнання, що підтверджується наявними в матеріалах справи Додатками №1 до договору №74-11-1 від 01.03.2011р. за відповідні роки.

Відповідно до п.5.2. Договору, виконавець щомісячно, не пізніше 3-го числа, складає Акт прийняття наданих послуг і зведення на оплату наданих послуг технічними засобами за підсумками роботи, після чого направляє рахунок, Акт і зведення Замовнику.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що замовник у триденний строк після отримання рахунку, акту і зведення, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує акт, скріплює печаткою і повертає виконавцю.

Відповідно до п.5.4. Договору, за наявності зауважень або заперечень до рахунку, акту або зведення, замовник протягом трьох днів після їх отримання, складає протокол зауважень або заперечень, направляє його виконавцю та скликає оперативну нараду сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі непогодження сторін на оперативній нараді, спірні питання вирішуються відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.5.5. Договору, у разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від замовника в зазначений п.5.4. строк, послуга вважається прийнятою Замовником в обсязі, визначеному актом прийняття наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті.

Пунктом 5.8. Договору, щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час фактичних технічних засобів. До 15 числа поточного місяця Замовник перераховує Виконавцю аванс у розмірі 30 % орієнтовної вартості послуг у поточному місяці. Не пізніше 15 числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги з урахуванням авансу.

Відповідно до п.9.1. Договору, останній набирає чинності з 01.03.2011р. і діє до 31.12.2011р. включно, а в частині виникнення фінансових зобовязань по договору до їх повного виконання.

Додатковою угодою від 05.12.2011р. до договору №74-11-1 від 01.03.2011р. сторонами продовжено термін дії договору №74-11-1 від 01.03.2011р. до 31.12.2012р.

Додатковою угодою від 28.11.2012р. до договору №74-11-1 від 01.03.2011р. сторонами продовжено термін дії договору №74-11-1 від 01.03.2011р. до 31.12.2013р.

Додатковою угодою від 26.12.2013р. до договору №74-11-1 від 01.03.2011р. сторонами продовжено термін дії договору №74-11-1 від 01.03.2011р. до 31.12.2014р.

В якості доказів виконання Концерном радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Донецької філії прийнятих на себе зобовязань за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. на загальну суму 16 380 грн. 50 коп. позивач надав наступні акти виконаних робіт та рахунки на оплату:

- акт виконаних робіт за січень 2014р. від 31.01.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 25 від 13.01.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- акт виконаних робіт за лютий 2014р. від 28.02.2014р. на суму 1560 грн. 29 коп.;

- рахунок на оплату № 133 від 08.02.2014р. на суму 1560 грн. 29 коп.;

- акт виконаних робіт за березень 2014р. від 31.03.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 234 від 06.03.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- акт виконаних робіт за квітень 2014р. від 30.04.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- рахунок на оплату № 335 від 03.04.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- акт виконаних робіт за травень 2014р. від 31.05.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 434 від 06.05.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- акт виконаних робіт за червень 2014р. від 30.06.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- рахунок на оплату № 525 від 03.06.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- акт виконаних робіт за липень 2014р. від 31.07.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 605 від 03.07.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- акт виконаних робіт за серпень 2014р. від 31.08.2014р. на суму 1657грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 674 від 01.08.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- акт виконаних робіт за вересень 2014р. від 30.09.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- рахунок на оплату № 749 від 04.09.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп.;

- акт виконаних робіт за жовтень 2014р. від 30.10.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

- рахунок на оплату № 819 від 06.10.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп.;

Судом встановлено, що на актах виконаних робіт за лютий 2014р. від 28.02.2014р., за травень 2014р. від 31.05.2014р., за червень 2014р. від 30.06.2014р., за липень 2014р. від 31.07.2014р., за серпень 2014р. від 31.08.2014р., за вересень 2014р. від 30.09.2014р. та за жовтень 2014р. від 30.10.2014р. відсутні підписи повноважного представника відповідача та печатки підприємства останнього. Зазначені акти виконаних робіт та рахунки на оплату до них не містять жодних відміток, які б свідчили про їх отримання відповідачем.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод», в якості сплати вартості отриманих послуг за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. за актами виконаних робіт за січень 2014р. від 31.01.2014р., за лютий 2014р. від 28.02.2014р., за березень 2014р. від 31.03.2014р., за квітень 2014р. від 30.04.2014р., за травень 2014р. від 31.05.2014р., за червень 2014р. від 30.06.2014р., за липень 2014р. від 31.07.2014р., за серпень 2014р. від 31.08.2014р. на користь позивача були перераховані грошові кошти у загальній сумі 13 097 грн. 92 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 01.01.14р. по 31.12.14р.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати наданих послуг за актами виконаних робіт за вересень 2014р. від 30.09.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп. та за жовтень 2014р. від 30.10.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп., а разом - 3 282 грн. 58 коп.

Як вже зазначалось вище, на зазначених актах виконаних робіт відсутні підписи повноважного представника відповідача та печатки підприємства останнього, зазначені акти виконаних робіт не містять жодних відміток, які б свідчили про їх отримання відповідачем.

У своїх поясненнях позивач зазначив, що телекомунікаційні послуги останнім надавались належної якості і в повному обсязі, та, на думку позивача, це підтверджується тим, що з боку відповідача відсутні претензії з приводу належного надання телекомунікаційних послуг. Концерн РРТ також зазначив, що, на його думку, не підписання актів не є фактом неприйняття наданих послуг, якщо акти не були оскаржені, оскільки відповідно до п.5.4. позивач не отримував від відповідача протоколу зауважень або заперечень до рахунку та акту виконаних робіт за вересень жовтень 2014р., а тому згідно з п.5.5. Договору, послуга вважається прийнятою відповідачем в повному обсязі, а сума зазначена в акті вважається узгодженою та підлягає сплаті.

Проте, суд з матеріалів справи не вбачає та позивачем не надано належних доказів на підтвердження первинного відправлення або надання будь-яким іншим способом відповідачу зазначених актів виконаних робіт.

На підтвердження повторної відправки актів виконаних робіт за вересень 2014р. від 30.09.2014р. на суму 1625 грн. 09 коп. та за жовтень 2014р. від 30.10.2014р. на суму 1657 грн. 49 коп. та рахунків до них, позивач надав суду супровідний лист №1062 від 19.08.2017р. до перелічених вище документів та докази його направлення на адресу відповідача 19.08.2017р.

Відповідно до п.1.7-1 Постанови Пленуму №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» господарському суду необхідно мати на увазі, що питання про те, чи мало місце предявлення кредитором боржникові вимоги про оплату, вирішується не під час прийняття судом позовної заяви, а виключно в процесі вирішення ним спору по суті. Отже, коли господарським судом буде зясовано, що таку вимогу предявлено після початку розгляду ним справи зі спору, повязаного зі стягненням заборгованості, то відповідний позов може бути задоволений, якщо строк виконання грошового зобовязання настав до прийняття рішення по суті справи.

Як вже було зазначено, позивачем повторно було направлено на адресу відповідача акти виконаних робіт за вересень-жовтень 2014р. 19.08.2017р.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що замовник у триденний строк після отримання рахунку, акту і зведення, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує акт, скріплює печаткою і повертає виконавцю.

Відповідно до п.5.4. Договору, за наявності зауважень або заперечень до рахунку, акту або зведення, замовник протягом трьох днів після їх отримання, складає протокол зауважень або заперечень, направляє його виконавцю та скликає оперативну нараду сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі непогодження сторін на оперативній нараді, спірні питання вирішуються відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.5.5. Договору, у разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від замовника в зазначений п.5.4. строк, послуга вважається прийнятою Замовником в обсязі, визначеному актом прийняття наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті.

Як встановлено судом, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було складено протокол зауваження чи заперечення щодо виявлених допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків наданих послуг, щоб слугувало відмовою від писання зазначених атів виконаних робіт.

З огляду на відсутність протоколу зауважень або заперечень, відсутність мотивованої відмови від підписання актів приймання виконаних робіт, суд вважає надані послуги прийнятими належним чином. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Таким чином, враховуючи пункт 5.8. Договору, господарський суд Донецької області дійшов висновку, що граничним строком оплати наданих послуг за актом за вересень 2014р. від 30.09.2014р. та жовтень 2014р. від 30.10.2014р. є 15.09.2017р.

Отже, судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості наданих послуг за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. відповідачем не виконані повністю, вартість послуг у розмірі 3 282 грн. 58 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір №74-11-1 від 01.03.2011р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором про надання послуг, тому права і обовязки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 63 ЦК України, Законом України "Про телекомунікації".

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги надаються за умов укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5.8. Договору, щомісячна оплата здійснюється за фактично відпрацьований час фактичних технічних засобів. До 15 числа поточного місяця Замовник перераховує Виконавцю аванс у розмірі 30 % орієнтовної вартості послуг у поточному місяці. Не пізніше 15 числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги з урахуванням авансу.

При цьому ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати послуг, як це визначено пунктом 5.8. договору №74-11-1 від 01.03.2011р.

Проте, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати послуг як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» на користь позивача заборгованості за договором №74-11-1 від 01.03.2011р. у сумі 3 282 грн. 58 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 262 грн. 34 коп. за період з 16.10.2014р. по 01.06.2017р., з 16.11.2014п. по 01.06.2017р., та суму інфляційних втрат у розмірі 2 482 грн. 73 коп. за період з 16.10.2014р. по 01.06.2017р., з 16.11.2014р. по 01.06.2017р.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом вище, прострочення з оплати наданих послуг за актами виконаних робіт за вересень-жовтень 2014р. у відповідача почалось з 16.09.2017р, а тому, оскільки у заявлений позивачем період для стягнення 3% річних та інфляційних втрат у відповідача обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг ще не виникло, суд дійшов висновку, що зазначена похідна вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є незаконною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ч.1 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» (, місцезнаходження 84205, Донецька обл., місто Дружківка, вул. Енгельса, буд. 10) на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (, місцезнаходження 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд.10) заборгованість за договором №74-11-1 від 01.03.2011 року в сумі 3 282 грн. 58 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 871 грн. 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 19.09.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко