КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" вересня 2017 р. Справа №910/13486/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Куксова В.В.

Гончарова С.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 в справі №910/13486/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агалего ЛТД"

про стягнення 560 000 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 в справі №910/13486/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, скаржник (ТОВ "Агро ХХІ") звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу №910/13486/17 до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2017, справу №910/13486/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Куксов В.В., Гончаров С.А.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 в справі №910/13486/17, дійшла висновку про повернення останньої на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент звернення апелянта з даною апеляційною скаргою, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України „Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення апелянта з апеляційною скаргою у квітні 2017 року, визначено, що при зверненні до господарського суду за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено розмір мінімальної заробітної плати у 2017 році в місячному розмірі в сумі 1600,00 грн.

Таким чином, за подачу у вересні 2017 апеляційної скарги на ухвалу Господарського судуміста Києва від 11.08.2017, ставка судового збору складає 1 600,00 грн.

Проте, до поданої апеляційної скарги скаржником (ТОВ "Агро ХХІ") не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржника не віднесено до кола осбі, які звільнені від сплати судового збору згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення апелянта з апеляційною скаргою).

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі заявив клопотання, у якому просив відстрочити останньому сплату судового збору за апеляційне оскарження вищенаведеного рішення. Клопотання мотивоване тим, що на даний час у скаржника відсутні кошти для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За практикою Європейського суду з прав людини принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

Особливо це стосується позовів, що виникають із господарських правовідносин, які засновані на юридичній рівності їх учасників.

Крім того, обставини відстрочення сплати судового збору мають бути доведені належними доказами.

Скаржник вказує, що кошти на рахунку відсутні, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.08.2017 про рахунок і залишок коштів по ліквідаційному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" станом на 08.08.2017, а відтак станом на 08.08.2017 підприємство-банкрут не має можливості здійснити оплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції дослідивши подану апелянтом довідку банківської установи № 170907SU17542104 від 07.09.201, встановив, що вказана довідка містить відомості щодо стану поточного рахунку апелянта на певну дату. Доказів того, що вказаний рахунок є ліквідаційним, як і докази того, що у заявника відсутні інші рахунки з грошовими коштами на них та на них відсутні надходження та рух коштів - апелянтом в порядку ст. 33, 34 Господарського процесуального кодекус України не подано.

Таким чином, скаржником не подано апеляційному суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували неможливість сплати судового збору, як не подано і доказів тяжкого фінансового становища, а також інших доказів, за допомогою яких можна б було встановити відсутність коштів для сплати судового збору, а також перевірити наявність обставин щодо підстав відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на недоведеність Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" обставин відстрочення сплати судового збору, клопотання про відстроченян сплати судового збору за наведених апелянтом обставин та поданих доказів - судом апеляційної інстанції відхиляється.

При цьому, суд звертає увагу апелянта на те, що вимоги процесуального закону не обмежують апелянта у повторному заявлені клопотання про розстрочення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору при наявності документально підтверджених та обґрунтованих доказів неможливості сплати розміру судового збору.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з тим, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги - судом апеляційної інстанції не розглядається.

Після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга на підставі ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України може бути поданою повторно (з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги).

Керуючись статтею 86, п. 3 ч. 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 в справі №910/13486/17 (з доданими матеріалами) - повернути без розгляду.

2.Матеріали справи №910/13486/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді В.В. Куксов

С.А. Гончаров