УХВАЛА

05.09.2017 Справа № 18/341

За скаргоюПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк";
На дії та повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві;
За позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія";
Простягнення 7 022 253,58 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від скаржника:не з'явився;
Від боржника:Артеменко О.І., представник за довіреністю від 10.05.2016;
Від ВДВС:Бялий М.Г., представник за довіреністю від 03.01.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 у справі № 18/341 було задоволено позовні вимоги Акціонерного банку "Брокбізнесбанк" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія" 7 022 253,58 грн. заборгованості за кредитним договором від 24.09.2002 № 93-01-02.

22.11.2004 на виконання вказаного рішення у справі видано наказ.

01.04.2008 у справі № 18/341 винесено ухвалу про відновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2004 № 18/341, якою також внесено зміни до виконавчого документу в частині реквізитів відповідача (боржника).

Ухвалою від 05.03.2013 за заявою позивача (стягувача) було відновлено строк пред'явлення наказу від 01.04.2008 3 справі № 18/341 до виконання та встановлено такий строк до 05.03.2014.

У червні 2017 року стягувач за наказом - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до суду зі скаргою від 02.06.2017 на дії і повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 розгляд вказаної скарги було призначено на 04.07.2017, у судове засідання викликано представників сторін та органу, дії якого оскаржуються.

04.07.2017 судове засідання з розгляду скарги на дії органу примусового виконання рішень було відкладено на 05.09.2017 у зв'язку з неявкою учасників провадження та невиконанням вимог ухвали від 14.06.2017.

16.08.2017 від Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання, призначене на 05.09.2017, з'явився представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, який надав письмові заперечення проти скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Під час розгляду по суті скарги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" судом встановлено, що позивач простить суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при винесенні постанови повідомлення від 19.05.2017 № про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання; скасувати повідомлення від 19.05.2017 № про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання; зобов'язати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 18/341 від 01.04.2008 Господарського суду міста Києва.

Мотиви поданої скарги зводяться до того, що Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звільняється від сплати авансового внеску за примусове виконання рішень відповідно до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" як державний орган, адже на підставі відповідних рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк перебуває у ліквідаційній процедурі, виконання якої забезпечується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - юридичною особою публічного права з відокремленим майном, що належить державі і закріплене за ним на праві господарського відання.

У запереченнях проти скарги Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві просить відмовити у скарзі повністю через її безпідставність, адже стягувач за накази не звільнений від сплати авансового внеску незважаючи на перебування банку в ліквідації або ж застосування до нього інших процедур, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Дослідивши матеріали справи, скаргу, заслухавши заперечення представника, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази, суд дійшов висновку про те, що скарга Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, оскаржуваним стягувачем є дії органу виконання судових рішень з винесення повідомлення від 19.05.2017 № про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

У ході розгляду скарги судом було встановлено, що стягувач за наказом від 11.04.2008 неодноразово звертався до територіального органу Державної виконавчої служби для ініціювання відкриття виконавчого провадження з примусового виконання такого наказу. Останню заяву було подано 16.05.2017 з оригіналом наказу та документами про відкликання банківської ліцензії, про початок ліквідаційної процедури і призначення уповноваженої на ліквідацію особи, про продовження процедури ліквідації.

19.05.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялим М.Г. винесено повідомлення від 19.05.2017 № про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання з посиланням на п. 8 ч. 4 ст. 4 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як вбачається з заяви про відкриття виконавчого провадження, що надійшла від стягувача 16.05.2017, до неї документ про сплати авансового внеску не було приєднано.

Пунктом 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Згідно з ч. 2 ст. 26 названого Закону від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави (державний орган) це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Конституція України регламентує такі основні складові організації і діяльності органів державної влади: закріплює загальне призначення цих органів як засобу, інструменту реалізації народовладдя, народного суверенітету (ст. 5); встановлює основні принципи їх організації і діяльності (поділ влади, участь громадян в управлінні державою, законність діяльності тощо) ст.ст. 5, 6, 19); розмежовує повноваження загальнодержавних і місцевих органів (ст.ст. 116, 119); встановлює структуру державних органів і правовий статус найважливіших з них: Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Конституційний Суд України тощо (розділи 4, 5 6, 12).

Система державних органів утворює державний апарат.

Основоположною ознакою належності державного органу до державного апарату є наявність у органу держави державно-владних повноважень. Головні з них закріплені в Конституції України.

З Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що стягувач за наказом є юридичною особою, яка за організаційно-правовою формою є Публічним акціонерним товариством, а відтак - доводи скарги про те, що Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" є державним органом є безпідставними.

Водночас, правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначений у ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", де зазначається, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Виходячи з викладеного, твердження позивача у справі (стягувача за наказом) про звільнення від сплати авансового внеску через наявність у нього, а так само й у Фонду статусу державного органу є безпідставними. Також спростовуються і посилання Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" і на те, що стягувач у справі, так само як і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, наділені державно-владними повноваженнями і їх діяльності спрямована на виконання функцій держави.

У ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У Роз'ясненнях Президії Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказується, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене, твердження скаржника, покладені в основу поданої ним скарги, відхиляються судом як безпідставні, у зв'язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 32, 38, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" від 02.05.2017 № 3278 на дії та повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити повністю.

Суддя О.В. Мандриченко