Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" вересня 2017 р. Справа № 906/618/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №15 від 03.07.2017

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Овруцької міської ради Житомирської області

до Овруцької районної державної адміністрації

про визнання права власності на нерухоме майно

Овруцька міська рада Житомирської області звернулася до суду із позовом до Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області права власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б в м.Овруч Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення сімнадцятої сесії п'ятого скликання Овруцької міської ради Житомирської області №112 від 23.04.2008 "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Овруча безхазяйного тенісного корту по вул. Горького, 23".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмовому поясненні на відзив відповідача №01-16/1371 від 19.09.2017.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. 21.09.2017 до суду від відповідача засобами факсимільного зв'язку направлено клопотання №01-10/1797 від 20.09.2017 про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Крім того, у клопотанні викладено заперечення щодо зазначення Овруцької районної державної адміністрації в якості відповідача. Разом з тим, останній не заперечує проти визнання права власності на тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б в м.Овруч Житомирської області за Овруцькою міською радою Житомирської області.

Згідно абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У матеріалах справи знаходиться рішення сімнадцятої сесії п'ятого скликання Овруцької міської ради Житомирської області (позивач) №112 від 23.04.2008 "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Овруча безхазяйного тенісного корту по вул. Горького, 23" (а.с. 7).

Згідно вказаного нормативного акту представницького органу територіальної громади м. Овруча останнім прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Овруча безхазяйний тенісний корт по вул. Горького, 23.

У 2013 році Комунальним підприємством "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" здійснено технічну інвентаризацію зазначеного вище об'єкту та виготовлено технічну документацію на цей об'єкт (а.с. 8-9), а Приватним підприємством "Земля Поліського Краю" звіт про визначення вартості нерухомого майна (а.с. 39-61).

Рішенням позивача №122 від 22.06.2017 змінено адресу нежитлової споруди - тенісного корту з номера 23а на 23б по вул. Степана Бандери (колишня вул. Горького) у м. Овруч (а.с. 18).

Разом з тим, як вбачається з письмової відповіді Овруцької районної державної адміністрації №02-12/1901 від 06.10.2016, при зверненні до державного реєстратора реєстраційного сектору Овруцької районної державної адміністрації з проханням зареєструвати за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради права власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери, 23а (колишня назва - вулиця Горького), Овруцькій міській раді було відмовлено з причин того, що корт це є рівний, прямокутний майданчик для гри в теніс, тому тенісний корт по вул. Степана Бандери 23а не є об'єктом нерухомості та право власності на нього не підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав (а.с. 17).

Вважаючи, що вказана вище відмова реєстраційного сектору Овруцької районної державної адміністрації є незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує право власності територіальної громади міста Овруч в особі Овруцької міської ради на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б, остання звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на даний спірний об'єкт.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право на захист цивільних прав та інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ч.2 ст.16 ЦК України).

Так, статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Такий спосіб захисту як "визнання права" може застосовуватись у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права, тобто в разі необхідності підтвердження в судовому порядку наявності у певної особи конкретного, визначеного за змістом і за обсягом суб'єктивного права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2014 у справі №35/398.

Варто зазначити, що передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Вищого господарського суду України від 07.04.2014 у справі №38/71.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно.

За вимогами ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами ст.328 ЦК України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, у матеріалах справи знаходиться рішення сімнадцятої сесії п'ятого скликання Овруцької міської ради Житомирської області (позивач) №112 від 23.04.2008 "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Овруча безхазяйного тенісного корту по вул. Горького, 23" (а.с. 7). Згідно вказаного нормативного акту представницького органу територіальної громади м. Овруча останнім прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Овруча безхазяйний тенісний корт по вул. Горького, 23.

У складеному Приватним підприємством "Земля Поліського Краю" висновку оцінювача про вартість об'єкта оцінки від 30.06.2013 (а.с. 39-61) також зазначено, що тенісний корт, розташований за адресою: Житомирська область, м. Овруч, вул. Горького, 23а, є комунальною власністю територіальної громади м. Овруч.

Крім того, в матеріали справи позивачем подано рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Овруцької міської ради №41 від 27.03.2013, яким надано дозвіл виконкому міської ради на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбаченої для обслуговування нежитлової споруди тенісного корту по вул. Горького, 23а, орієнтовною площею 0,17га за рахунок земель, не наданих у власність або постійне користування, категорія земель - землі рекреаційного призначення, цільове призначення згідно КВЦПЗ 07.02 - Для будівництва та обслуговування об'єктів фізичної культури і спорту (а.с. 65).

Водночас, варто зазначити, що за змістом ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Порядок здійснення державної реєстрації права власності встановлений Розділом ІV Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як суд зазначав вище, з письмової відповіді Овруцької районної державної адміністрації №02-12/1901 від 06.10.2016 вбачається, що при зверненні до державного реєстратора реєстраційного сектору Овруцької районної державної адміністрації з проханням зареєструвати за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради право власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери, 23а (колишня назва - вулиця Горького), Овруцькій міській раді було відмовлено з причин того, що корт це є рівний, прямокутний майданчик для гри в теніс, тому тенісний корт по вул. Степана Бандери 23а не є об'єктом нерухомості та право власності на нього не підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав (а.с. 17).

Наведені у вказаному вище листі №02-12/1901 від 06.10.2016 висновки відповідача суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, с п о р у д и, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За змістом п.п.14.1.238 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, споруда - це земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Додатком А до ДБН В.2.2-13-2003 "Спортивні та фізкультурно-оздоровчі споруди", затверджених наказом Держбуду України від 10.11.2003 №184, встановлено, що до спортивних споруд належать спеціалізовані спортивні та фізкультурно-оздоровчі майданчики для тенісу.

Як вбачається з технічної документації (а.с. 56-57), тенісний корт по вул. Степана Бандери, 23б, у м. Овруч, складається з дворового покриття із залізобетонних плит, яке огороджене металевою сіткою в металевих стовпах, у тому числі, з цегляним цоколем, тобто, є спорудою спортивного призначення - майданчиком для занять спортом (тенісом) на відкритому повітрі.

Підтвердженням того, що тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б, в м. Овруч є об'єктом нерухомості також є експертний звіт на цей об'єкт про визначення вартості нерухомого майна, виготовлений сертифікованим суб'єктом оціночної діяльності - приватним підприємством Земля Поліського Краю (а.с. 39-61), про що суд зазначав вище.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що зазначений вище тенісний корт є будівельною системою, пов'язаною із землею, тобто спорудою, а відтак - об'єктом нерухомого майна.

При цьому, як судом зазначалося вище, згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження, зокрема на споруди, а також їх окремі частини.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитись на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За змістом статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, проти задоволення позовних вимог не заперечував, про що, зокрема, свідчить клопотання №02-10/1797 від 20.09.2017 (а.с. 69).

При цьому, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області права власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б в м.Овруч Житомирської області, належними та допустимими доказами.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання за територіальною громадою міста Овруч в особі Овруцької міської ради Житомирської області права власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери 23б в м.Овруч Житомирської області є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за територіальною громадою м. Овруч в особі Овруцької міської ради право власності на нерухоме майно - тенісний корт по вул. Степана Бандери, 23б, в м. Овруч Житомирської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.09.17

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу, 2- відповідачу (рек. з повід.)