КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

18.09.2017 Справа №910/4050/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

про відвід колегії суддів

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна"

про стягнення 42 801 340,00 грн

за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

про стягнення 17 083,92 грн

за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна"

про стягнення 48 343 976,24 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" (далі - відповідач) про стягнення 42 801 340,00 грн.

Також до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" про стягнення 17 083,92 грн заборгованості за надані, проте не оплачені послуги, за Договором №СА-1357 від 17.01.2012, а саме, за актом приймання-передачі №26 від 27.03.2015.

Крім того, до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" про стягнення 43 135 826,11 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі № 910/4050/17 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Байнер Груп" відмовлено. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоса-Плекс Україна" заборгованість у розмірі 17 083 (сімнадцять тисяч вісімдесят три) грн 92 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авісто" заборгованість у розмірі 32 198 736 (тридцять два мільйони сто дев'яносто вісім тисяч сімсот тридцять шість) грн. 06 коп., інфляційні витрати у розмірі 7 405 709 (сім мільйонів чотириста п'ять тисяч сімсот десять) грн 29 коп., 3% річних у розмірі 2 003 378 (два мільйони три тисячі триста сімдесят вісім) грн 89 коп. та судовий збір у розмірі 206 558 (двісті шість тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) грн 88 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15 червня 2017 року у справі № 910/4050/17 в частині задоволення повністю вимог ТОВ ""Хоса-Плекс Україна" та часткового задоволення вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авісто" та прийняти нове рішення, яким ТОВ "Хоса-Плекс Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Авісто" відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" прийнято до провадження у складі колегії суддів: Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 25.07.2017.

25.07.2017 у розгляді справи № 910/4050/17 було оголошено перерву до 27.07.2017.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., протоколом автоматичної зміни складу суду від 27.07.2017 у справі № 910/4050/17 визначена колегія для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 розгляд справи було відкладено на 06.09.2017.

У зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному, протоколом автоматичної зміни складу суду від 06.09.2017 у справі № 910/4050/17 визначена колегія для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

06.09.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшло письмове клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у ТОВ «ФК «Авісто» первинні документи із аптеками, що передані відповідно до п. 48 Акту приймання-передачі документів від 25.04.2017 до Договору факторингу №1 від 25.04.2017, витребувати у ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та ТОВ «ФК «Авісто» докази на підтвердження оплат винагород на банківські рахунки аптек, які зазначені в актах, доданих до позову, витребувати у вказаних Товариств копії програм замовника та перелік аптек, відповідно до яких надавались послуги, вказані у актах, які додані до позовів. Також від скаржника надішли пояснення щодо відзиву Авісто, клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

06.09.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву до 12.09.2017.

11.09.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «ФК «Авісто» надійшли додаткові пояснення щодо усталеної практики використання факсиміле у спірних правовідносинах.

12.09.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшло письмове клопотання про призначення судової експертизи у справі, у зв'язку з суперечливістю оригіналу Додаткової угоди №5 з копіями цієї ж угоди.

12.09.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву до 14.09.2017.

14.09.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «ФК «Авісто» надійшли письмові пояснення щодо питань, які виникли в ході судового засідання, також в вказаному клопотання Товариством було додано до залучення до матеріалів справи копії первинних документів, укладених між ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та аптечними мережами на виконання умов Договору №СА-1357 від 07.01.2012 про надання послуг у березні 2015 року, які вказані у актах приймання-передачі наданих послуг за спірний період.

14.09.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про витребування у ТОВ «ФК «Авісто» належним чином засвідченні копії та оригінали для огляду у суді актів приймання-передачі наданих послуг до договору про надання послуг №СА-1357 від 17.02.2012.

14.09.2017 в судовому засіданні після надання пояснень присутніми представниками після проведення колегією суддів наради головуючим суддею було оголошено про відхилення клопотання скаржника про призначення експертизи у справі з подальшим обґрунтуванням в постанові. Було оголошено перерву до 18.09.2017.

18.09.2017 в судовому засіданні, після надання пояснень у справі представником скаржника було заявлено відвід колегії суддів. На переконання скаржника упередженість колегії суддів вбачається з наступного:

- заперечення скаржником існування договірних зобов'язань з ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та надання останнім послуг у 2015 році за Договором № СА-1357 від 17.01.2012, у зв'язку з чим відповідачем заявлялися клопотання про витребування доказів, зокрема, оригіналів актів приймання-передачі наданих послуг, та про залишення без розгляду даної позовної заяви;

- після надання вказаних доказів - заявлялися клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду судом спорів за позовом Санофі про визнання Договору відступлення права вимоги (цесії) N921-02/17 від 21.02.2017 року, укладеного між ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та ТОВ «Байнер Груп», та Договору факторингу №1 від 25.04.2017 року укладеного між ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Авісто»;

- неодноразово заявлялися клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у зв'язку із твердженням, що акти приймання-передачі наданих послуг не підписувалися уповноваженим представником відповідача, також надано суду листи ТОВ «Волиньфарм» №405 від 05.06.2017 та ТОВ «Галафарм» №0606/17 від 06.06.2017, в яких останні зазначали, що не отримували і не повинні отримувати жодних платежів від ТОВ «Хоса-Плекс Україна» за надання послуг у березні 2015 року в рамках реалізації програм ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» відповідно до Договору № СА-1357 про надання послуг від 17.01.2012;

- після надання ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» договорів, актів та рахунків, складених з відповідними аптеками, які підтвердили наявність договірних правовідносин між ТОВ «Хоса-Плекс Україна» та ТОВ «Галафарм», ТОВ «Волиньфарм» - відповідачем було подано копії договорів відступлення права вимоги від 16.04.2017, укладених ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» з ТОВ «Галафарм», та Фірмою «Волиньфарм» у формі товариства з обмеженою відповідальністю відповідно, згідно яких вбачається, що вказані аптеки відступили своє право вимоги до ТОВ «Хоса-Плекс Україна» за Договорами про надання послуг №0301-08 від 03.01.14 та № 0301-44 від 03.01.2014, предметом яких було надання аптеками замовнику - ТОВ «Хоса-Плекс Україна» комплексу маркетингових послуг, пов'язаних з проведенням дослідження ринку продажів товарів, які випускаються під торговою маркою ТОВ «Санофі-Авентіс Україна».

При розгляді апеляційної скарги на рішення суду судді Андрієнко В.В., Власов Ю.Л. та Буравльов С.І. тривалий час протягом кількох судових засідань не розглядали клопотання представників Санофі про витребування доказів та про призначення експертизи і відкладали розгляд справи без вирішення цих питань навіть після детальних пояснень по суті справи та скарги. Таким чином, сумніви щодо безсторонності суддів підтвердились під час розгляду справи і суд у складі даної колегії не забезпечив такий розгляд справи, який би виключив будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Представники ТОВ «Байнер Груп» та ТОВ «ФК «Авісто» заперечували щодо заявленого відводу, зазначивши що відповідач таким чином «вчиняє тиск на суд» і хоче затягнути розгляд справи, і просили суд відхилити заявлений відвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ГПК України, питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Після проведення колегією суддів наради головуючим суддею було оголошено про відхилення заяви про відвід Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" з наступних підстав.

Отже, відповідно до ч. 1 та 3 ст. 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Вищий господарський суд України в інформаційному листі від 03.08.2007 N 01-8/622 "Про деякі питання практики застосування статті 20 Господарського процесуального кодексу України" зазначив, що матеріали справ та інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких учасників судового процесу набула поширення практика заявлення численних необґрунтованих відводів суддям господарських судів, спрямована виключно на штучне затягування судового процесу у власних цілях. Подібна практика суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. У зв'язку з наведеним Вищий господарський суд України звернув увагу на таке. Відповідно до частини третьої статті 20 ГПК сторони можуть заявити відвід судді з підстав, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку якщо на порушення приписів останньої з наведених норм ГПК України учасник судового процесу вдається до відвертого зловживання своїми правами шляхом заявлення численних відводів судді (суддям), явно спрямованих на свідоме затягування судового процесу, господарський суд не позбавлений права і можливості продовжити розгляд справи, в якій заявлено відвід, у тому ж засіданні з обов'язковим зазначенням про це в судовому рішенні та з наведенням у ньому відповідних мотивів.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, № 86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про відвід головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І. та Власова Ю.Л. є необґрунтованими та відповідно такими, що не можуть бути підставами в розумінні ст. 20 ГПК України для задоволення відводу.

Згідно абз. 2 п. 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України порядок ведення засідання визначається суддею, а в разі розгляду справи трьома суддями - суддею, головуючим у засіданні.

В своїй заяві про відвід представник відповідача вказував, що судді Андрієнко В.В., Власов Ю.Л. та Буравльов С.І. тривалий час протягом кількох судових засідань не розглядали клопотання представників Санофі про витребування доказів та про призначення експертизи і відкладали розгляд справи без вирішення цих питань навіть після детальних пояснень по суті справи та скарги.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

З метою дотримання вимог Закону, головуючим суддею на початку судових засідань було встановлено порядок ведення судового засідання, а саме, були заслухані представники позивача і відповідача та інші особи, які беруть участь у засіданні, зокрема розгляд заявлених ними клопотань, у відповідності до ч. 3 ст. 74 ГПК України.

Присутні представники оголошували заявлені ними клопотання і надавали суду усні пояснення (заперечення) стосовно вказаних клопотань. Матеріалами справи підтверджується велика кількість клопотань, і враховуючи їх кількість і об'єм, судом було детально вивчено вказані клопотання та заслухано думку всіх учасників судового процесу стосовно кожного із клопотань.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Скаржник у заяві про відвід вказував, що колегією суддів було задоволено клопотання представника Байнер та було заслухано пояснення ОСОБА_5. Тобто, суд в порушення положень статтей 32, 34 ГПК України, вкотре задовільнив клопотання позивачів та в їх інтересах заслухав пояснення ОСОБА_5, хоча знав що дана особа має глибоку неприязнь до Санофі, оскільки звільнена Санофі за прогули без поважних причин.

Частинами 1 та 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суддя не зобов'язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Слід зазначити, що правило належності доказів обов'язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб'єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з'ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, заслуховування пояснень ОСОБА_5 не є ознакою упередженості колегії, оскільки на стадії заслуховування пояснень учасників судового процесу і вивчення доказів, суд має об'єктивно вивчити всі докази у даній справі, а посилання скаржника, що вказана дія суду є порушення положень статтей 32, 34 ГПК України є тільки припущення заявника, яка не має підтвердження.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, № 2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Загальна (універсальна) хартія судді (ухвалена 17 листопада 1999 року Центральною Радою Міжнародної Асоціації Суддів в Тайпеї (Тайвань) закріплює особисту незалежність судді зокрема - "Ніхто не може надавати або намагатися надавати судді будь-яких інструкцій, що можуть вплинути на юридичне рішення судді, за винятком, у випадках, коли це допускається, думки вищого суду з конкретної справи".

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, при цьому оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно з вимогами статей 4, 43 ГПК України. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, розглянувши заяву представника апелянта про відвід головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І. та Власова Ю.Л., колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні ст.20 ГПК України, підставою для відводу суддів.

Керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" про відвід колегії суддів, під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Власова Ю.Л. у справі № 910/4050/17 відхилити.

2. Копію даної ухвали у справі № 910/4050/17 надіслати учасникам судового процесу.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов