ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Справа № 914/3141/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Іскра"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017
у справі№ 914/3141/16 Господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Іскра"
доПублічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПриватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна
провизнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
За участю представників сторін:

- позивача: Надточій Д.В., дов.№ 01/45 від 05.12.2016

- відповідача: Жулінський А.А., дов.№ 1486 від 30.11.2016

- третьої особи: не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Іскра" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.03.2017 у справі № 914/3141/16 (суддя Гоменюк З.П.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 (у складі головуючого судді Михалюка О.В., суддів Малеха І.Б., Плотніцького Б.Д.), у задоволенні позову відмовлено повністю, скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.12.2016.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ПАТ "Іскра" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 у справі № 914/3141/16, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач - ПАТ "ВіЕс Банк" надало відзив на касаційну скаргу, вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Третя особа не скористалася правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, не надала відзиви на касаційну скаргу, що в силу положень ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.

18.09.2017 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Вищим адміністративним судом України справи № 826/20084/14.

Розглянувши дане клопотання колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з підстав необґрунтованості.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 15.06.2012 між Публічним акціонерним товариством "Фольксбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" (банк, відповідач у справі) та Публічним акціонерним товариством "Іскра" (позичальник, позивач у справі) укладено кредитний договір №KU017692, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит в розмірі 4 500 000 доларів США, а позичальник приймає кредит та зобов'язується належним чином виконувати боргові зобов'язання, що встановлені кредитним договором та законодавством України.

В подальшому сторонами укладалися додатки та додаткові угоди до кредитного договору, яким було змінено графіки зменшення розміру кредиту, базові умови кредитування та графіки погашення кредиту.

29.04.2015 між сторонами на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави рухомого майна №1372.

31.08.2016 відповідачем було направлено позивачеві повідомлення-вимогу щодо повного дострокового повернення кредиту, в якому зазначено, що строкова заборгованість за сумою кредиту становить 3 771 704 доларів США - основного боргу, прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 279 499,53 доларів США - простроченого боргу та прострочена заборгованість за комісією становить 319 093,26 грн - простроченої комісії.

У зв'язку з невиконанням позивачем зазначених вимог щодо сплати заборгованості, Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулося до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни із заявою №10-3/19979 від 24.11.2016 про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №KU017692, укладеному 15.06.2012. В поданій заяві банк зазначив, що за позичальником рахується прострочена заборгованість по тілу кредиту, що становить 444 499,53 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2016 на дату складення розрахунку заборгованості 11 373 684,62 грн.

24.11.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3511, яким запропоновано стягнути з Публічного акціонерного товариства "Іскра", що має місцезнаходження: 79066, м.Львів, вул.Вулецька. буд.14, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 00214244 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", що має місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Грабовського, 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 19358632, МФО 325213, р/р 0008, що є правонаступникам за всіма правами та обов'язками Публічного акціонерного товариства "ФОЛЬКСБАНК", що має місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Грабовського, 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 19358632, прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 01.03.2016 року по 24.11.2016 року у сумі 444 499,53 доларів США (чотириста сорок чотири тисячі чотириста дев'яносто дев'ять доларів США 53 центи), що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2016 року, на дату складання розрахунку заборгованості становить - 11 373 684,62 грн (одинадцять мільйонів триста сімдесят три тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 62 копійки) за Кредитним Договором №KU017692, укладеним 15.06.2012, з урахуванням внесених до нього змін та доповнень.

Окрім того, 24.11.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3509, яким запропоновано звернути стягнення на рухоме майно зі всіма приналежностями та покращеннями (конкретний перелік рухомого майна наведено в виконавчому написі), яке належить Публічному акціонерному товариству "Іскра" та на підставі договору застави передане в заставу Публічному акціонерному товариству "ВіЕс Банк". За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" за період з 01.03.2016 року по 24.11.2016 року включно, у розмірі: еквівалентному 4 030 203,53 доларів США, що у еквіваленті до національної валюти України - гривні згідно курсу НБУ станом на дату здійснення розрахунку становить 103 123 312,42 грн - загальна сума заборгованості за кредитом (у т.ч. прострочена заборгованість по тілу кредиту - 444 499,53 дол. США) що у еквіваленті до національної валюти України - гривні згідно курсу НБУ станом на дату здійснення розрахунку становить 11 373 684,62 грн; еквівалентному 58 157,06 доларів США - сума нарахованих та несплачених відсотків, що у еквіваленті до національної валюти України - гривні згідно курсу НБУ станом на дату здійснення розрахунку становить 1 488 100,69 грн; 1 315 269,15 грн - сума нарахованої, але несплаченої комісії за період із 15.06.2012 по 23.11.2016, згідно з умовами кредитного договору; 873 972,20 грн - нарахована банком пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, станом на 24.11.2016 за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та/або комісій, згідно з умовами кредитного договору; 50 000 грн - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму еквівалентну 4 088 360,59 доларів США, що у еквіваленті до національної валюти України - гривні згідно курсу НБУ станом на дату здійснення розрахунку становить 104 611 413,11 грн та 2 239 240,35 грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 02.12.2016 відкрито виконавче провадження №53017559 з виконання виконавчого напису №3511 від 24.11.2016.

Як зазначає позивач, про вчинення оспорюваного виконавчого напису товариство дізналося лише 07.12.2016, отримавши дану постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач стверджує, що виконавчий напис №3511 було вчинено з численними порушеннями законодавства та умов кредитного договору, нотаріус при його вчиненні не пересвідчився в безспірності заборгованості, виконавчий напис не містить всіх необхідних реквізитів та не міг бути вчинений, оскільки стосується повторного стягнення з позивача суми, яку вже було стягнено шляхом звернення стягнення на рухоме майно за виконавчим написом №3509 від 24.11.2016.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3511 від 24.11.2016, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про стягнення з ПАТ "Іскра" на користь ПАТ "ВіЕс Банк" простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 01.03.2016 по 24.11.2016 у сумі 444 499,53 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2016 - 11 373 684,62 грн за кредитним договором №KU017692, укладеним 15.06.2012, з урахуванням внесених до нього змін та доповнень.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що сума заборгованості у виконавчому написі станом на момент його вчинення визначена правильно, позивач її не спростував в установленому порядку, виконавчий напис нотаріуса вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його такими, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що такий висновок суду є законним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 19 статті 34 та статтею 88 Закону України "Про нотаріат" вчинення виконавчого напису визначено нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси, та визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно пунктів 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наведені норми чинного законодавства свідчать, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку документів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов'язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

У відповідності до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до пункту 2 яких доповнено перелік стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "ВіЕс Банк" звернулося до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. із заявою №10-3/19979 від 24.11.2016 про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №KU017692, укладеному 15.06.2012. В поданій заяві банк зазначив, що за позичальником рахується прострочена заборгованість по тілу кредиту, що становить 444 499,53 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2016 на дату складення розрахунку заборгованості становить 11 373 684,62 грн. До заяви про вчинення виконавчого напису було долучено оригінали розрахунку загальної заборгованості перед ПАТ "ВіЕс Банк" по кредитному договору №KU017692 від 15.06.2012 станом на 24.11.2016, оригінал самого кредитного договору №KU017692 від 15.06.2012 з додатками та додатковими угодами до нього, оригінали виписок із особових рахунків боржника, копії вимог та довіреності представника, а також інформацію про курс валют станом на 24.11.2016.

Таким чином, судами на підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів встановлено, що для вчинення спірного виконавчого напису відповідачем були надані всі необхідні документи, передбачені законодавством та які підтверджують безспірність вимог відповідача і встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Окрім того, судами встановлено, що 31.08.2016 відповідачем було направлено позивачу повідомлення-вимогу про повне дострокове повернення кредиту із зазначенням розміру строкової заборгованості за сумою кредиту.

Однак, позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума простроченої заборгованості по тілу кредиту ПАТ "Іскра" перед ПАТ "ВіЕс Банк" за кредитним договором, станом на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою ніж та, яка вказана у виконавчому написі, вчиненому 24.11.2016 та зареєстрованому за № 3511 (загальна сума грошових коштів, яка пропонується до стягнення - 444 499 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2016 11 373 684,62 грн).

Пунктом 8 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що спори про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Таким чином, господарські суди не перевіряють правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт підлягають окремому оскарженню до суду.

Окрім того, як зазначалося вище, відповідно до норм чинного законодавства нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Натомість, зважаючи на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, на позивача покладено обов'язок довести відсутність (або інший розмір) заборгованості за кредитним договором, якщо ним оспорюється визначена у виконавчому написі нотаріуса сума боргу, зокрема, надати докази погашення заборгованості за кредитним договором та/або зробити власний контррозрахунок належних до сплати сум.

Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Іскра" не надано документальних підтверджень відсутності розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також, судами попередніх інстанцій правомірно відхилено доводи позивача про повторне (подвійне) стягнення банком з ПАТ "Іскра" однієї і тієї ж суми боргу за одним і тим же кредитним договором, оскільки відповідачем вже було вчинено виконавчий напис на договорі застави, в тому числі і щодо стягнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, з огляду на те, що одночасне існування виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та виконавчого напису про стягнення тієї ж суми заборгованості є допустимим доки зобов'язання між сторонами не припиниться одним із визначених законом способів, у тому числі доки кредитор не отримає задоволення своїх вимог будь-яким із передбачених засобів.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого напису Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 24.11.2016 № 3511 таким, що не підлягає виконанню, та правомірно відмовили в задоволенні позову боржника.

Посилання скаржника на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 не приймаються колегією суддів касаційної інстанції до уваги, оскільки спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом до набрання постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 законної сили, а отже нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався чинною на той момент Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та оскільки в силу вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових актів у справі № 914/3141/16.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Іскра" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2017 у справі № 914/3141/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова