ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Справа № 915/1960/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Поліщука В.Ю., Удовиченка О.С.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
на постанову та ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2017
у справі Господарського суду № 915/1960/15 Миколаївської області
за заявою Голови ліквідаційної комісії ТОВ "Трейдавтотранс" Шульги Д.Л.
провизнання банкрутом ТОВ "Трейдавтотранс"
ліквідаторШульга Д.Л.
за участю в судовому засіданні представника ПАТ "Дельта Банк" - Арбузова О.О. (довіреність від 31.08.2017),

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться справа №915/1960/15 про банкрутство ТОВ "Трейдавтотранс" (далі - боржника), порушена ухвалою від 10.12.2015 за заявою голови ліквідаційної комісії ТОВ "Трейдавтотранс" Шульги Д.Л. за особливостями провадження відповідно до статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 83 - 84).

Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2015, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ТОВ "Трейдавтотранс" Шульгу Д.Л. (том 1, а.с. 89 - 94).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 3 406 777 грн. з вимогами першої черги: фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на суму 2 436 грн. та ТОВ "Новоградстрой" на суму 2 756 грн.; четвертої черги: фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на суму 480 000 грн. та ТОВ "Новоградстрой" на суму 1 910 070 грн.; окремо включено до реєстру вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 011 515 грн. як забезпечені заставою майна боржника; внесено до реєстру відомості про майно боржника, що є предметом застави (том 1, а.с. 127 - 132).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016 за клопотанням ліквідатора надано згоду на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк", та ухвалено здійснювати реалізацію заставного майна в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (пункти 2, 3 резолютивної частини ухвали); зазначену ухвалу в цій частині залишено без змін постановою апеляційного суду від 06.06.2016 (том 1, а.с. 237 - 239, 265 - 272).

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 постанову апеляційного суду від 06.06.2016 (про перегляд ухвали місцевого господарського суду від 26.04.2016 про надання згоди на продаж заставного майна ТОВ "Трейдавтотранс") змінено шляхом викладення пункту 5 її резолютивної частини в такій редакції:

"Пункт 2 ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016 у справі №915/1960/15 змінити, виклавши його в такій редакції:

"2. Надати згоду на продаж майна банкрута - ТОВ "Трейдавтотранс" (АДРЕСА_1, код ЄДРЮОФОПГФ 32754814), що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк", а саме: нежитлового об'єкта, який складається з: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. З-1, загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-1 загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1 загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1 загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємкостей за літ. Т-1; споруд № 2,3,4,8; покриття I, який розташований за адресою: АДРЕСА_1".

Пункти 1, 3 ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016 залишити без змін.".

В решті оскаржувану постанову апеляційного суду від 06.06.2016 залишено без змін (том 2, а.с. 47 - 54).

22.11.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ПАТ "Дельта Банк" за вих. №18.5/2469 від 18.11.2016 про визнання недійсними результатів аукціону, в якій забезпечений кредитор просив визнати недійсними результати аукціону від 11.10.2016 з реалізації майна ТОВ "Трейдавтотранс" з підстав порушення ліквідатором Шульгою Д.Л. та залученим ним організатором аукціону вимог законодавства про банкрутство щодо порядку продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі (вх. №19567/16) (том 2, а.с. 56 - 82).

22.11.2016 ПАТ "Дельта Банк" подано до місцевого господарського суду заяву за вих. №18.5/2470 від 18.11.2016 про забезпечення вимог кредитора шляхом накладення арешту на майно боржника, а саме: нежитловий об'єкт, який складається з: літ. Д-1 склад, загальною площею 167,0 кв.м., літ. Е-1 склад, загальною площею 96,9 кв.м., літ. Ж-1 щитова, літ. З-1 прохідна, загальною площею 10,0 кв.м., літ. М-1, М"-1 адміністративно-виробнича будівля, загальною площею 77,0 кв.м., літ. Н-1 котельня, загальною площею 17,6 кв.м., літ. О-1 склад механізований, загальною площею 860,5 кв.м., літ. П-1 навіс, літ. У-1 вбиральня, літ. Т-1 будівля для емкостей, №2, 3, 4, 8 споруди, №1 покриття, розташований в АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 61 - 62).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2016 залучено до участі у справі організатора аукціону - Товарну біржу "Титул" (том 2, а.с. 83 - 84).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 залучено до участі у справі переможця спірного аукціону - ОСОБА_8 (том 2, а.с. 165 - 166).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2017 (суддя Давченко Т.М.) відмовлено у задоволенні заяв ПАТ "Дельта Банк" за вих. №18.5/2469 від 18.11.2016 про визнання недійсними результатів аукціону та за вих. №18.5/2470 від 18.11.2016 про забезпечення вимог кредитора (том 2, а.с. 187 - 193).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, забезпечений кредитор ПАТ "Дельта Банк" (далі - скаржник) звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 02.03.2017 як таку, що винесена з порушенням вимог законодавства про банкрутство щодо порядку продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі, та визнати недійсними результати аукціону від 11.10.2016 з реалізації майна ТОВ "Трейдавтотранс".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді - Лашина В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.) апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2017 у даній справі залишено без змін (том 3, а.с. 52 - 58).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями про розгляд заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 25.04.2017 та ухвалу суду першої інстанції від 02.03.2017, прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати аукціону від 11.10.2016 з реалізації майна ТОВ "Трейдавтотранс", обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статті 215 Цивільного кодексу України, статей 10, 20, 41, 44, 55, 58, 98 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013, статей 38, 47, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статей 47, 12, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів про відмову у визнані недійсними результатів аукціону від 11.10.2016 з продажу майна банкрута, що перебувало в іпотеці ПАТ "Дельта Банк", з посиланням на обставини порушення ліквідатором банкрута та організатором аукціону права банку-іпотекодержателя на доступ до заставного майна, яке було предметом продажу на спірному аукціоні, реалізації спірного нерухомого майна за заниженою ціною, що завдало майнової шкоди ПАТ "Дельта Банк", та за умов недодержання організатором аукціону вимог статті 58 Закону про банкрутство щодо розміщення на нерухомому майні оголошення про його продаж в ліквідаційній процедурі банкрута. Також, скаржник зазначив про неповноту дослідження судами обставин справи на предмет додержання ліквідатором банкрута порядку проведення конкурсу з визначення організатора аукціону, дотримання порядку реалізації майна боржника на першому аукціоні у вигляді цілісного майнового комплексу та погодження умов його проведення із забезпеченим кредитором, дотримання учасниками аукціону порядку подання заявок на участь в аукціоні та внесення ними гарантійних внесків, укладення договору купівлі-продажу з переможцем аукціону та здійснення ним оплати за придбане з аукціону майно.

Розглядаючи касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" по суті, колегія суддів Вищого господарського суду України керується висновками Верховного Суду України відповідно до Постанови №17/008 від 14.12.2016 у справі №904/9284/14 про те, що за змістом статті 8 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 не вбачається встановлення заборони щодо касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду про розгляд заяви забезпеченого кредитора про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, оформленого протоколом про проведення аукціону, який за своєю правовою природою є правочином з відчуження майна боржника у ліквідаційній процедурі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 (про перегляд ухвали суду першої інстанції від 02.03.2017) на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представника ПАТ "Дельта Банк" - Арбузова О.О., дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013, передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 10.12.2015 порушено дану справу про банкрутство боржника. Отже, в ході ліквідаційної процедури до боржника повинні застосовуватися положення, які регулюють хід ліквідаційної процедури, в тому числі продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, в редакції Закону про банкрутство зі змінами згідно із Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, який набрав чинності 19.01.2013.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 8 статті 44 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону-юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, ліквідатор зобов'язаний розпочати реалізацію майна боржника цілісним майновим комплексом, до якого включається майно боржника, що є предметом забезпечення, а початкова вартість цілісного майнового комплексу повинна визначатися як сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами, склад яких визначається за рішенням комітету кредиторів відповідно до частини 8 статті 26 Закону про банкрутство. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Згідно з частинами 1, 4 - 6, 8 статті 49 Закону про банкрутство, продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Усім учасникам аукціону гарантується рівний доступ до будь-якої інформації про майно, виставлене для продажу, а також про хід підготовки та проведення аукціону.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Отже, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

Положеннями статті 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, постановою місцевого господарського суду від 22.12.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шульгу Д.Л. (том 1, а.с. 89 - 94).

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини звернення 22.11.2016 ПАТ "Дельта Банк" до місцевого господарського суду із заявою за вих. №18.5/2469 від 18.11.2016 про визнання недійсними результатів аукціону, в якій забезпечений кредитор просив визнати недійсними результати аукціону від 11.10.2016 з реалізації майна ТОВ "Трейдавтотранс", а саме: нежитлового об'єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк" відповідно до договору іпотеки від 12.01.2006 (том 2, а.с. 56 - 82).

В обґрунтування своїх вимог забезпечений кредитор зазначив, що реалізація із спірного аукціону нерухомого майна банкрута за ціною 142 355, 46 грн., що значно нижча від його реальної ринкової вартості, не узгоджується з вимогами статті 44 Закону про банкрутство щодо обов'язку ліквідатора здійснити відчуження майна банкрута в ліквідаційній процедурі за найвищою ціною. Також, заявник доводить порушення ліквідатором Шульгою Д.Л. та залученим ним організатором аукціону вимог статті 58 Закону про банкрутство щодо розміщення на нерухомому майні оголошення про його продаж та забезпечення банку-іпотекодержателю можливості доступу до майна, що є предметом обтяження іпотекою за зобов'язаннями боржника як майнового поручителя.

Розглядаючи зазначену заяву, суди встановили, що згідно з пунктами 2, 3 резолютивної частини ухвали місцевого господарського суду від 26.04.2016 (залишена без змін в цій частині постановою апеляційного суду від 06.06.2016) зі змінами відповідно до Постанови Вищого господарського суду України від 18.10.2016, за клопотанням ліквідатора надано згоду на продаж нерухомого майна банкрута, яке перебувало в іпотеці ПАТ "Дельта Банк", а саме: нежитлового об'єкта, який складається із: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. З-1, загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-1 загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1 загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємкостей за літ. Т-1; споруд №2, 3, 4, 8; покриття I, що розташований за адресою: АДРЕСА_1" (том 1, а.с. 237 - 239, 265 - 272, том 2, а.с. 47 - 54).

Судами встановлено, що оголошення про проведення 29.06.2016 аукціону з продажу майна банкрута цілісним майновим комплексом за ціною 5 534 741, 74 грн. без можливості пониження вартості на цьому аукціоні розміщено організатором аукціону 20.05.2016; 06.06.2016 організатором аукціону здійснено повідомлення про визнання аукціону, призначеного на 29.06.2016, таким, що не відбувся; в подальшому, ліквідатор двічі виставляв нерухоме майно банкрута на продаж цілісним майновим комплексом на повторному (12.07.2016) та другому повторному (04.08.2016) аукціонах, які організатором аукціону визнано такими, що не відбулися, про що здійснено повідомлення від 02.07.2016 та від 08.08.2016 (том 2, а.с. 149 - 154); отже, нерухоме майно банкрута не вдалося реалізувати цілісним майновим комплексом, у зв'язку з чим на виконання вимог частини 5 статті 44 Закону про банкрутство ліквідатор розпочав продаж майна боржника частинами (окремими лотами).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 08.08.2016 організатором аукціону опубліковано оголошення про проведення 12.09.2016 аукціону з продажу майна банкрута, а саме: нежитлового об'єкта, що розташований в АДРЕСА_1 (лот №32754814/1/1) за початковою вартістю 798 850 грн. без можливості пониження ціни на цьому аукціоні, який не відбувся; в подальшому, зазначений об'єкт нерухомості виставлявся ліквідатором на продаж як лот №32754814/1/2 на повторному аукціоні, призначеному на 28.09.2016, за початковою вартістю 718 965 грн. з можливістю її пониження на цьому аукціоні, який організатором аукціону визнано таким, що не відбувся (том 2, а.с. 155 - 158).

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що оголошення про проведення 11.10.2016 другого повторного аукціону з продажу нежитлового об'єкта, що у АДРЕСА_1, розміщено 09.09.2016 на веб-сайті Вищого господарського суду України за №35267; нерухоме майно банкрута визначено як лот №32754814/1/3 за початковою вартістю 647 068, 50 грн. з можливістю її пониження на цьому аукціоні (том 2, а.с. 63 - 69, 159).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 11.10.2016 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк", за результатами якого переможцем визнано ОСОБА_8, яка придбала лот №32754814/1/3 за 142 355, 46 грн., про що організатором аукціону складено протокол №32754814/1/3 про проведення аукціону та 13.10.2016 розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про результати проведення другого повторного аукціону з продажу спірного нежитлового об'єкта банкрута (том 2, а.с. 107).

Судами встановлено, що за результатами спірного аукціону від 11.10.2016 між підприємством-банкрутом в особі ліквідатора Шульги Д.Л. та переможцем аукціону - фізичною особою ОСОБА_8 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2016 та підписано акт про передання права власності на куплене нерухоме майно від 12.10.2016, на підставі якого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.10.2016, реєстровий №1619 (том 2, а.с. 109 - 112).

Відмовляючи у задоволенні заяви забезпеченого кредитора про визнання недійсними результатів спірного аукціону з продажу майна банкрута, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором додержано процедуру продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі шляхом проведення аукціону в порядку статті 44 Закону про банкрутство.

Доводи ПАТ "Дельта Банк" про невиконання організатором аукціону вимог частини 3 статті 58 Закону про банкрутство щодо розміщення на нерухомому майні банкрута оголошення про його продаж з аукціону та ненадання банку-іпотекодержателю доступу до спірного об'єкта нерухомості в порушення положень частини 4 статті 58 цього Закону, місцевий господарський суд відхилив як такі, що не підтверджені належними та достатніми доказами та спростовуються матеріалами справи (том 2, а.с. 63 - зворот).

Також, зважаючи на прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів спірного аукціону з продажу заставного майна банкрута, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ "Дельта Банк" про забезпечення вимог кредитора.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, погодився з висновками місцевого господарського суду за результатами розгляду заяви забезпеченого кредитора про визнання недійсними результатів спірного аукціону з продажу майна банкрута, що перебувало в іпотеці ПАТ "Дельта Банк", та не знайшов правових підстав для зміни чи скасування прийнятої ним ухвали від 02.03.2017.

Апеляційний суд зазначив, що зниження організатором аукціону початкової вартості лота на крок аукціону на повторному (28.09.2016) та другому повторному (11.10.2016) аукціонах узгоджується з положеннями статей 65, 66 Закону про банкрутство; при цьому, зважаючи на обставини визнання п'ятьох аукціонів (29.06.2016, 12.07.2016, 04.08.2016, 12.09.2016 та 28.09.2016) з продажу нерухомого майна банкрута такими, що не відбулися, спірний аукціон від 11.10.2016 завершився реалізацією нежитлового об'єкта банкрута за ціною 142 355, 46 грн., яку було запропоновано переможцем аукціону ОСОБА_8

Доводи скаржника про те, що ринкова вартість спірного об'єкта нерухомості згідно висновку ПП "АТ-Експерт Сервіс" від 09.09.2016 складає 3 139 260 грн., тоді як його було продано з аукціону за значно нижчою ціною, апеляційний суд відхилив, встановивши обставини здійснення суб'єктом оціночної діяльності оцінки нерухомого майна банкрута без участі арбітражного керуючого та без доступу оцінювача до об'єкта оцінки, що не узгоджується з вимогами статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", у зв'язку з чим такий висновок експерта не може бути прийнято судом до уваги як належний доказ у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками апеляційного суду за змістом оскаржуваної постанови від 25.04.2017 з огляду на таке.

Положеннями частини 5 статті 44 Закону про банкрутство передбачено обов'язок ліквідатора здійснити продаж майна банкрута частинами, якщо його не вдалося реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу в ліквідаційній процедурі.

При цьому, прийняття рішення про визначення складу майна банкрута в разі його продажу частинами в ліквідаційній процедурі належить до компетенції комітету кредиторів згідно з положеннями частини 8 статті 26 Закону про банкрутство.

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини визнання місцевим господарським судом та включення до реєстру вимог кредиторів боржника кредиторських вимог, заявлених у дану справу про банкрутство в порядку частини 3 статті 95 Закону про банкрутство, на загальну суму 3 406 777 грн. відповідно до ухвали суду від 02.02.2016, в тому числі вимог конкурсних кредиторів - фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та ТОВ "Новоградстрой", а також забезпеченого кредитора ПАТ "Дельта Банк" (том 1, а.с. 127 - 132).

На виконання вимог статті 26 Закону про банкрутство після затвердження реєстру вимог кредиторів боржника ліквідатором банкрута вжито заходів щодо скликання зборів кредиторів, якими сформовано комітет кредиторів ТОВ "Трейдавтотранс" у складі двох конкурсних кредиторів - фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та ТОВ "Новоградстрой" (том 1, а.с. 263).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, перший, повторний та другий повторний аукціони з продажу майна банкрута цілісним майновим комплексом, призначені на 29.06.2016, 12.07.2016 та 04.08.2016, визнано організатором аукціону такими, що не відбулися; в подальшому, ліквідатор виставив нерухоме майно банкрута на продаж частинами (окремими лотами) на першому (12.09.2016), повторному (28.09.2016) та другому повторному (11.10.2016) аукціонах.

Однак, приймаючи оскаржувану постанову про залишення без змін ухвали місцевого господарського суду від 02.03.2017 про відмову у визнанні недійсними результатів аукціону від 11.10.2016 з продажу нерухомого майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк", суд апеляційної інстанцій не перевірив чи скликалося ліквідатором банкрута засідання комітету кредиторів боржника на стадії ліквідаційної процедури та чи приймалося комітетом кредиторів рішення щодо визначення складу майна банкрута при продажу його частинами (лотами), а відтак не перевірено правомірності формування ліквідатором та організатором аукціону складу лота №32754814/1/3, який був предметом продажу на спірному аукціоні від 11.10.2016.

Також, апеляційний суд не перевірив чи досліджувалися судом першої інстанції обставини справи на предмет повідомлення ліквідатором кредитора-заставодержателя про проведення аукціону з продажу заставного майна банкрута, виходячи з обов'язку ліквідатора дотримуватися балансу інтересів боржника та кредиторів в ході здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство. При цьому, колегія суддів касаційного суду зазначає, що реалізація забезпеченим кредитором права на участь в аукціоні з продажу майна банкрута, що є предметом іпотеки, мала б наслідком створення більш конкурентних умов продажу спірного нерухомого майна, що забезпечило б його відчуження за вищою ціною, ніж була запропонована переможцем аукціону.

Виходячи з положень статей 49, 60, 61 Закону про банкрутство, для набуття статусу учасника аукціону з продажу майна банкрута, особа (фізична чи юридична), яка виявила бажання взяти участь в аукціоні, повинна пройти процедуру реєстрації виконавцем аукціону (ліквідатором або залученим ним організатором аукціону) відповідно до вимог цього Закону та сплатити гарантійний внесок в розмірі десяти відсотків від початкової вартості майна, що є предметом продажу на аукціоні.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, не перевірив чи додержано організатором аукціону порядку допуску осіб, які виявили бажання взяти участь в аукціоні, до участі в аукціоні від 11.10.2016 на предмет реальної сплати ними гарантійних внесків за участь в аукціоні відповідно до платіжних документів.

Також, в порушення вимог статті 69 Закону про банкрутство, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на відсутність в протоколі №32754814/1/3 про проведення аукціону від 11.10.2016, який фіксує додержання процедури його проведення, даних про осіб, за участі яких відбувся спірний аукціон, тоді як зазначення в протоколі лише про "2 (два)" учасники, без їх персоніфікації, ставить під сумнів його проведення за умов реальної конкуренції учасників та дотримання вимог закону щодо відчуження майна банкрута з аукціону за найвищою ціною (том 2, а.с. 107).

Отже, апеляційний суд не надав належної оцінки усій сукупності дій ліквідатора з реалізації майна банкрута та порушив вимоги процесуального законодавства на предмет належності та достатності доказів у справі, повноти їх оцінки.

Зазначене в сукупності свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 43, 101 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи та передчасність його висновків про залишення без змін ухвали місцевого господарського суду від 02.03.2017 про розгляд заяви забезпеченого кредитора ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону від 11.10.2016 з продажу майна банкрута.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 необхідно скасувати, а справу №915/1960/15 передати на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді справи апеляційному суду належить із врахуванням зазначених положень законодавства про банкрутство, що визначає продаж майна банкрута в ліквідаційній процедурі, перевірити додержання ліквідатором процедури формування ліквідаційної маси банкрута, зокрема, винесення ним на засідання комітету кредиторів боржника питання про продаж майна частинами (окремими лотами) на виконання вимог частини 8 статті 26 та частини 5 статті 44 Закону про банкрутство; перевірити додержання організатором аукціону порядку допуску до участі в аукціоні від 11.10.2016 його учасників, зокрема, реальної сплати ними гарантійних внесків; з'ясувати чи забезпечено організатором аукціону проведення спірного аукціону за умов реальної конкуренції його учасників; перевірити чи дотримано порядок оформлення результатів спірного аукціону шляхом складення відповідних документів, зокрема, протоколу про проведення аукціону та відповідності його змісту вимогам статті 69 Закону про банкрутство; перевірити обставини виконання покупцем обов'язку щодо оплати вартості придбаного з аукціону об'єкта нерухомості у визначений законодавцем строк та з огляду на встановлене дійти обґрунтованого висновку за результатами розгляду заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 у справі №915/1960/15 скасувати.

Справу №915/1960/15 передати на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

О.С. Удовиченко