УХВАЛА

18.09.2017Справа № 910/23225/14

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно -

будівельна майстерня «Екопостиль»

на бездіяльність Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного управління юстиції у місті Києві

У справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно -

будівельна майстерня «Екопостиль»

про стягнення 318 883,39грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Гавриленко С.М. - директор

від ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 (суддя Любченко М.О.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК" задоволено.

19.12.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 було видано відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 у справі 910/23225/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 залишено без змін.

15.08.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна майстерня "Екостиль" надійшла скарга на бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- витребувати у Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві копію виконавчого провадження № 47095996 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/23225/14 від 19.12.2014;

- визнати незаконною бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає в не скасуванні арештів, накладених на майно та кошти боржника при поверненні виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 47095996;

- зобов`язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати арешти, накладені на кошти та майно боржника.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду за розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/2398 від 15.08.2017 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/23225/14, за результатом якого справу № 910/23225/14 передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна майстерня "Екостиль" на бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ухвалою від 16.08.2017р. призначена до розгляду на 18.09.2017р.

Даною ухвалою суд зобов'язав Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати суду:

письмові пояснення на подану скаргу; оригінали документів виконавчого провадження № 470095996 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 910/23225/14 від 19.12.2014 для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи.

Представник позивача та державний виконавець у судове засідання 18.09.2017р. не з'явились, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги.

Наразі, з огляду на неявку вказаних учасників судового процесу господарський суд зазначає, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Разом з цим, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

До того ж, відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення скарги, внаслідок чого скарга може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», суд дійшов висновку щодо її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Як свідчать матеріали справи, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК» 03.04.2015р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження за №47095996 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. №910/23225/14.

03.04.2015р. головним державним виконавцем Солом»янского РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанова про арешт коштів боржника.

14.12.2015р. головним державним виконавцем Солом»янского РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», однак арешт з майна та грошових коштів боржника не було знято.

При розгляді скарги судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016р. у справі №910/32984/15 затверджено мирову угоду від 27 квітня 2016 року, укладену між кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна майстерня "Екостиль" в особі голови комітету кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК" та боржником.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (далі - Закон № 606-ХІУ), чинний на момент відкриття та завершення зазначеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 606-ХІУ, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Статтею 57 Закону № 606-ХІУ визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Пунктом 3.17. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, далі - Інструкція (в редакції, чинній на час відкриття та завершення зазначеного виконавчого провадження), передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Наведені положення Інструкції не суперечать статтям 47, 50, 60 Закону № 606-ХІУ і не забороняють державному виконавцеві зняти арешт з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Як зазначено заявником (боржником) в поданій заяві, станом на день подання заяви скасування арешту проведено не було, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Суд зазначає, що згідно ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і Законом (ч.2 ст.11 Закону).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час звернення стягувача до органу державної виконавчої служби) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 2 даної статті якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обгрунтован6ість скарги на бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Головного державного виконавця Лєбєдєвої Л.Ю.), яка полягає в не скасуванні арештів накладених на кошти та майно боржника при поверненні виконавчого документа порушує його інтереси, так як виконавче провадження після повернення виконавчого документу не буде проводитись, а майно боржника залишиться під арештом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельна майстерня «Екопостиль».

2. Визнати незаконною бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає в не скасуванні арештів, накладених на майно та кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельна майстерня «Екопостиль» при поверненні виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 47095996 при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. №910/23225/14.

3. Зобов`язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешти, накладені на кошти та майно боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельна майстерня «Екопостиль» у виконавчому провадженні № 47095996 при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. №910/23225/14.

Ухвалу направити сторонам та органу виконання судових рішень.

Суддя Трофименко Т.Ю.