ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" вересня 2017 р.Справа № 922/2577/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 про відвід судді (вх. № 112 від 22.09.2017 року), по справі

за позовом ТОВ компанія "БОТіК", с. Веселе
до Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1, с. Рижове 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Близнюківський комбінат хлібопродуктів", смт. Близнюки; Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Лозова
про за участю представників: стягнення коштів
позивача - ОСОБА_2, за дов. № 01.31-С від 31.01.2017 року.

відповідача - ОСОБА_3, за дов. № б/н від 16.05.16 року; ОСОБА_4, за дов. № б/н від 28.08.17 року

за клопотанням відповідача здійснюється фіксація судового процесу технічними засобами, серійний № диска СІСХ-10350

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області (суддя Калініченко Н.В.) перебуває справа № 922/2577/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "БОТіК" до відповідача, Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Близнюківський комбінат хлібопродуктів" та Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про відшкодування вартості насіння соняшника в кількості 226 200 кг., яка становить 2 476 890,00 грн.

22 вересня 2017 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Калініченко Н.В. (вх. № 112 від 22 вересня 2017 року).

Суд, розглянувши заяву відповідача про відвід судді господарського суду Харківської області Калініченко Н.В. (вх. № 112 від 22 вересня 2017 року), яка підтримана представниками відповідача під час судового засідання 22 вересня 2017 року та проти задоволення якої заперечував представник позивача, вважає заяву необґрунтованою, недоведеною та безпідставно заявленою з огляду на наступне.

Як вбачається з даної зави відповідача (вх. № 112 від 22 вересня 2017 року), остання мотивована недотриманням судом п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України неповерненням позовної заяви через неподання позивачем доказів справляння судового збору, не направленням позивачем відповідачу усіх додатків до позовної заяви, що на думку відповідача свідчить про вірогідність мети обійти автоматизовану систему документообігу суду (подання позову позивачем без документів доки справу не буде розподілено судді Калініченко Н.В.); зверненням відповідача до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Господарського суду Харківської області (перший відповідач) та судді Господарського суду Харківської області Калініченко Наталії Вадимівни (другий відповідач) про визнання протиправними дій, що також є підставою для відводу судді Калініченко Н.В., так як дана обставина (подання позову) свідчить про конфлікт інтересів судді Калініченко Н.В. та Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 (відповідача у даній справі) та викликають сумніви щодо неупередженості судді Калініченко Н.В. у справі № 922/2577/17; створенням документів (ухвал суду від 06 вересня 2017 року) поза робочий час, поспіх та без надання позивачем доказів справляння судового збору; рішенням Європейського суду з прав людини (№ 33949/02 від 09.11.2006 р.).

Частиною 1 статті 20 ГПК України зазначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Так зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. В пункті 1.2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п. 1.2.1. постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

При дослідження матеріалів справи судом зясовано, що позивачем направлено відповідачу всього 40 аркушів з яких 6 позовна заява, до суду подано позовну заяву на 6 аркушах з додатками (40 аркушів додатків, з яких 5 аркушів платіжне доручення (1 арк.) та докази направлення позову (4 арк.), тобто додатки, направлені позивачем відповідачу 34 аркуші, додатки надані суду 35 аркушів плюс 5 аркушів (платіжне доручення та докази направлення позову). Водночас, не направлення позивачем відповідачу копії платіжного доручення про справляння судового збору не є свідченням про упередженість суду. Докази направлення позовної заяви, якими вони скеровані через поштову установу до відповідача, взагалі не могли бути додані позивачем до позовної заяви відповідача, оскільки направлення позову відповідачеві передувало їх одержанню в поштовій установі. В сукупності, саме ненадання до суду доказів направлення позову (з додатками), доказів справляння судового збору є підставою застосування відповідних наслідків; позивачем же додатки до позовної заяви були додані, тому у суду були відсутні підстави задля застосування ст. 63 ГПК України. Зясовуючи питання не направлення (за твердженням відповідача) на його адресу витягу з кримінального провадження № 0000338 суд виходить з того, що внаслідок визначення позивачем додатків, позивачем направлено відповідачу всього 40 аркушів; до суду подано всього 46 аркушів з яких 5 аркушів - описи та платіжне доручення, тобто є розбіжності по 1 аркушу, при цьому дана обставини є зясованою судом під час розгляду справи. Водночас, відповідач кілька разів знайомився з матеріалами справи, зокрема 21 серпня 2017 року (заява на ознайомлення вх. № 26993), відповідно в нього наявна дана копія документу, як зазначено вище, ця обставини зясована вже під час розгляду справи судом. Відповідно до ст. 2-1 ГПК України дану справу було розподілено через автоматизовану систем документообігу, зі Звіту про автоматизований розподіл судової справи між суддями є можливим зясувати питання її розподілу між суддями, дана інформація міститься на сайті Судова влада України.

Як зазначалося вище в даній ухвалі суду, другою підставою для відводу судді Калініченко Н.В. відповідач визначає його звернення (прийняття до розгляду Харківським окружним адміністративним судом) з позовом, зокрема до судді Калінченко Н.В. через ненадання реєстраційної (статистичної) картки за його заявами у даній справі. Втім, зазначені обставини не свідчать про упередженість (наявність конфлікту інтересів) судді Калініченко Н.В. у розгляді даної справи, дана обставина не є підставою для відводу судді та не свідчить про упередженість судді Калініченко Н.В. у розгляді даної справи. Дана позиція цілком узгоджується з п. 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (подання на суддю скарги у зв'язку з розглядом даної справи не є підставою для відводу судді).

На переконання суду, відповідачем з метою затягування розгляду даної справи, можливим зловживанням своїми процесуальними правами, подано відповідний позов до адміністративного суду з метою спотворення та створення штучної ситуації, яка б надала йому можливість визначити вказану обставину, як підставу задля даної заяви про відвід. При цьому, відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного, обєктивного дослідження матеріалів справи.

Статтями 66, 67 ГПК України, Законом України "Про судовий збір" передбачено справляння судового збору при зверненні із заявою про забезпечення позову. До заяви про забезпечення позову позивачем надано платіжне доручення про його справляння. При цьому, додаткова заява про забезпечення позову (через помилки щодо кадастрових номерів та з врахуванням ухвали суду від 06 вересня 2017 року, якою частково скасовано заходи забезпечення позову) фактично є виправленням кадастрових номерів, без будь яких змін в частині зміни заходів забезпечення позову, яка не сплачується додатковим судовим збором, який і так сплачено при зверненні (платіжне доручення № 464 від 31 липня 2017 р. на суму 800 грн.).

Оскільки ухвала суду від 05 вересня 2017 року про забезпечення позову набула чинності 05 вересня 2017 року, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню, та з огляду на ухвалу суду від 06 вересня 2017 року про часткове скасування заходів забезпечення позову, відповідно дані ухвали є одна до одної повязаними. З метою недопущення порушення прав сторонніх осіб судом винесено ухвалу про часткове скасування заходів забезпечення позову, при цьому, оскільки позивачем додатковою заявою ставилось фактично те саме питання через визначення вірних кадастрових номерів, судом водночас ухвалено ухвалу про забезпечення позову від 06 вересня 2017 року виходячи з особливостей майнового спору та господарської діяльності відповідача. Винесення ухвали від 06 вересня 2017 року про забезпечення позову поза межами 18-ої години не є свідченням упередженості судді, робота яких (суддів) взагалі ненормована.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (ст. 6 та ст. 7 Закону) кожен має право на незалежний, безсторонній суд, на розумні строки розгляду спору. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів з метою впливу на безсторонність суду забороняється. Рішення ЄС "Білуха проти України" зауважує на критерії безсторонності суду, однак в даному випадку сам відповідач намагається штучно створити ознаки начебто наявного обєктивного критерію наявність сумнівів у безсторонності суду.

Викладені вище обставини спростовують твердження відповідача про упередженість судді Калініченко Н.В. у розгляді справи № 922/2577/17, зокрема щодо відповідача. Наданий до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 20 ГПК України. Самим же відповідачем робляться спроби штучно створити підстави, на які на його думку він має можливість послатись як на підставу для відводу судді Калініченко Н.В. Відповідно, заява Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 про відвід судді Калініченко Н.В. може бути розцінена судом як спроба затягування судового розгляду та як спроба тиску на суд. Фактично, з дій відповідача вбачається його непогодження з ухвалами суду про забезпечення позову, через що та з метою затягування судового розгляду справи, спроби тиску на суд відповідачем вичиняються дії, як-то заява про відвід тощо.

Суд зазначає, що вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Калініченко Н.В. у справі № 922/2577/17 відсутні, в звязку з чим заява про відвід підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 82-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Селянському (фермерському) господарству ОСОБА_1 у задоволенні заяви (вх. № 112 від 22.09.2017 р.). про відвід судді господарського суду Харківської області Калініченко Н.В. по справі № 922/2577/17.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/2577/17