Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"21" вересня 2017 р. Справа № 927/689/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство "СВІт", , вул. Вознесенська, 50, смт. Короп, Чернігівська область, 16200

Відповідач: Відділ освіти Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області, , вул. Вознесенська, 24, смт. Короп, Чернігівська область, 16200

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби України у Коропському районі Чернігівської області, вул. Поштова, 6, смт. Короп, Чернігівська область, 16200

Предмет спору: про стягнення 13889,74 грн

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність від 01.08.2017 №26;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «СВІт» звернулось з позовом до Відділу освіти Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №2/04-2016 від 07.09.2016 у розмірі 13889,74 грн, з яких 12500,00 грн основного боргу, 1141,74 грн інфляційних втрат та 248,00 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором від 07.09.2016 №2/04-2016 виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12500,00 грн. Позивачем також нараховано 1141,74 грн інфляційних втрат та 248,00 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 09.08.2017, зобовязано відповідача надати статут (положення), наказ про призначення керівника та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази сплати заборгованості. Цією ухвалою явку сторін визнано обовязковою.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання 09.08.2017 уповноваженого представника не направив. Відзиву на позов та доказів сплати заборгованості, запропонованих надати ухвалою суду від 24.07.2017, суду не надав.

Ухвалою господарського суду від 09.08.2017 відкладено розгляд справи на 14.09.2017, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Коропському районі Чернігівської області та зобовязано відповідача та третю особу надати суду письмові пояснення по суті спору, у тому числі, щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором. Також запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази сплати заборгованості. Явку усіх учасників визнано обовязковою.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання 14.09.2017 уповноваженого представника повторно не направив. Відзиву на позов та доказів сплати заборгованості, запропонованих надати ухвалою суду від 09.08.2017, суду не надав. Також не надано відповідачем витребуваних судом письмових пояснень по суті спору, у тому числі, щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором.

До початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. До клопотання відповідачем додано копію розпорядження Коропської районної державної адміністрації від 12.05.2017 №85-ос, Положення про відділ освіти Коропської районної державної адміністрації.

У судовому засіданні 14.09.2017 відхилено зазначене клопотання відповідача та ухвалою суду відкладено розгляд справи на 21.09.2017, зобовязано відповідача та третю особу надати суду письмові пояснення по суті спору, у тому числі, щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором. Також запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази сплати заборгованості. Явку усіх учасників визнано обовязковою.

У судове засідання 21.09.2017 з'явився уповноважений представник позивача.

У судовому засіданні представником позивача подано суду докази надання копії позовної заяви та доданих до неї документів третій особі та письмові пояснення по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання втретє уповноваженого представника не направив.

До початку судового засідання від відповідача електронною поштою надійшов лист від 20.09.2017, у якому він лише повідомляє, що оплата за договором №2/04-2016 від 07.09.2016 Відділом освіти Коропської районної державної адміністрації не здійснювалась. Також зазначає, що спільно з фінансовим управлінням Коропської районної державної адміністрації вирішуються питання щодо виділення відділу освіти коштів на погашення заборгованості перед ТОВ «Транспортне підприємство «СВІт». У листі відповідач, не зважаючи на вимоги суду щодо обовязкової явки сторін та відхилення судом такого клопотання у минулому судовому засіданні, просить суд розглянути справу без участі представника.

Надані пояснення суд не вважає такими, що вимагались судом, оскільки не висвітлюють усі обставини взаємовідносин сторін у спорі, а лише визнається факт несплати обумовленої суми.

Таким чином, відповідачем знову не надано витребуваних судом письмових пояснень по суті спору, у тому числі, щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором.

Відзиву на позов, запропонованого надати ухвалою суду від 14.09.2017, відповідач суду також не надав.

Третя особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання не зявилась.

До початку судового засідання від третьої особи надійшли письмові пояснення на позовну заяву від 19.09.2017 №03-38/803, у яких третя особа вказує, що станом на 15.09.2017 за Відділом освіти Коропської РДА заборгованість по «Проведенню капітального ремонту приміщення ЗОШ I-III ступенів в с. Покошичи Коропського району Чернігівської області» та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) у розмірі 12500,00 грн не значиться, документи і Реєстри, що підтверджують факт взяття бюджетного зобовязання, та/або Реєстри фінансових зобовязань, що підтверджують факт взяття бюджетного фінансового зобовязання, по цьому обєкту до казначейства відділом освіти протягом 2016 року та протягом 2017 бюджетного року не надавалися.

До письмових пояснень третьою особою додано копії звітів про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м) на 01.01.2017 та на 01.09.2017, відповідно до яких Відділ освіти Коропської районної державної адміністрації не має кредиторської заборгованості та зареєстрованих бюджетних фінансових зобовязань.

Надані третьою особи письмові пояснення з доданими до них документами долучено судом до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем без поважних причин систематично не виконувались вимоги суду, викладені в його ухвалах від 24.07.2017, 09.08.2017 та 14.09.2017, а саме: не надав письмових пояснень по суті спору, у тому числі, щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором. Крім того, відповідачем не виконано вимог суду щодо обовязкової явки у судове засідання уповноваженого представника, а у поданих клопотаннях про розгляд справи без участі представника взагалі не зазначено причин неможливості явки представника у судові засідання.

За відсутності, при цьому, пояснень та документів щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобов'язань за спірним договором суд не може встановити відповідність взятих відповідачем на себе зобовязань вимогам ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Як вважає суд, ненадання витребуваних документів та незявлення у судове засідання уповноваженого представника відповідача, з урахуванням того, що строк вирішення спору закінчується 22.09.2017, та відсутності клопотань сторін щодо його продовження, унеможливило всебічне, повне і обєктивне дослідження у судовому процесі певних обставин справи.

Відповідно до п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони штраф у розмірі 1700,00 грн за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Пунктом 3.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншими учасниками судового процесу, доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, стягнення штрафу з винною сторони в доход державного бюджету (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідач, який належним чином отримав ухвали господарського суду від 24.07.2017, 09.08.2017 та 14.09.2017, без поважних причин витребувані судом документи не надав та не забезпечив явку свого уповноваженого представника у судові засідання для дачі пояснень у справі, а також не надав пояснень щодо поважності причин невиконання зазначених ухвал суду, суд розцінює таку бездіяльність відповідача як ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону, а тому суд, відповідно до п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне накласти на Відділ освіти Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області штраф у розмірі 1700,00 грн, який підлягає стягненню у дохід державного бюджету.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова № 18), якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, у тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався належним йому процесуальним правом брати участь у судових засіданнях, відповідачем не надано суду відзиву на позов та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги те, що представник позивача проти розгляду справи без участі уповноваженого представника відповідача не заперечував, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

У письмових поясненнях представник позивача зазначає, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахування особливостей, передбачених цим Кодексом, та вважає, що в жодному випадку договір не може бути недійсним через невідповідність нормам Бюджетного кодексу України, оскільки у даному випадку мають місце господарські відносини, які регулюються нормами Цивільного та Господарських кодексів України. Також зазначає, що факт відсутності бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 07.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «СВІт» (далі - Виконавець) та Відділом освіти Коропської районної державної адміністрації (далі - Замовник) укладено договір № 2/04-2016 (далі -Договір) (а. с. 7).

Згідно з п.1.1. Договору його метою є розробка проектно-кошторисної документації «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Покошичі Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)».

Замовник доручає, а Виконавець зобовязується виконати у відповідності до умов даного Договору проектно-кошторисну документацію «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Покошичі Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)», Замовник зобовязується прийняти цю роботу та вчасно оплатити її (п. 2.1 Договору).

Виконання робіт по даному договору проводиться Виконавцем протягом 30-ти банківських днів (з правом дострокового виконання) після підписання даного договору, надання Замовником необхідної документації та забезпечення достатніх умов для виконання робіт (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору загальна вартість робіт за даним Договором по розробці проектно-кошторисної документації «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Покошичі Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)» складає 12500,00 грн.

Розділом 5 Договору встановлено порядок розрахунків.

Пунктом 5.1 Договору встановлено терміни оплати: Замовник перераховує Виконавцю, після підписання акту здачі-прийняття робіт, всю суму, передбачену даним договором, протягом пяти календарних днів.

Порядок оплати: через розрахунковий рахунок. Вид розрахунків: безготівковий (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 6.1 Договору за невиконання або неякісне виконання зобовязань по Договору Виконавець та Замовник несуть матеріальну відповідальність відповідно діючого законодавства та цього Договору.

На виконання умов Договору позивачем розроблено проектно-кошторисну документацію «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Покошичі Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)», що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.10.2016, підписаного сторонами (а. с. 8).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем виконані прийняті на себе зобовязання із розроблення проектно-кошторисної документації, а відповідачем, у свою чергу, прийняті виконані роботи без будь яких зауважень.

Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав та не оплатив за виконані позивачем роботи з розробки проектно-кошторисної документації.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 07.09.2016 №2/04-2016 становить 12500,00 грн, що не заперечується відповідачем.

24.03.2017 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №10 про сплату боргу у розмірі 12500,00 грн за виконані роботи з розробки проектно-кошторисної документації «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Покошичі Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)» та «Проведення капітального ремонту приміщень ОСОБА_2 ступенів в с. Деснянське Коропського району Чернігівської області (заміна вікон та дверей)» (а.с. 9).

Позивачем також нараховано 1141,74 грн інфляційних втрат (за період з листопада 2016 року по травень 2017 року) та 248,00 грн 3% річних (за період з 01.11.2016 по 30.06.2017).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобовязань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов'язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов'язань, у судовому порядку.

Казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі).

Зважаючи на ненадання учасниками судового процесу інформації щодо встановлення бюджетних асигнувань та взяття відповідачем бюджетних і бюджетних фінансових зобовязань за спірним договором, суд не може встановити відповідність взятих на себе відповідачем зобовязань вимогам ст. 23, 48 Бюджетному кодексу України.

При цьому, суд не приймає доводи позивача, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України та те, що у даному випадку мають місце господарські відносини, які регулюються нормами лише Цивільного та Господарських кодексів України, оскільки господарські відносини в України регулюються також й іншими нормативно-правовими актами, у тому числі, спеціальними.

Так, Бюджетний кодекс України як, наприклад, і Закон України «Про публічні закупівлі» є спеціальним законом стосовно використання бюджетних коштів у господарських операціях, а тому також підлягає застосуванню у таких господарських взаємовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач в порушення ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобовязань не виконав та не провів оплату за виконані роботи у визначений договором термін, господарський суд вважає, що за наявних у справі матеріалів позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 12500,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з відповідача 1141,74 грн інфляційних втрат та 248,00 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-2129цс16 та від 26.04.2017 у справі № 3-1522гс16).

Як зазначено у пункті 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 №14 (далі Постанова №14), з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про правильне їх нарахування, а тому вимоги позивача у цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних суд дійшов висновку про неправильне їх нарахування, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 ЦК України).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки у п. 5.1 Договору встановлений строк оплати - після підписання акту здачі-прийняття робіт протягом 5 календарних днів, а акт підписано сторонами 28.10.2016, прострочення виконання грошового зобовязання має місце лише з 03.11.2016, а відтак нарахування процентів річних має здійснюватись саме з цієї дати. Позивачем нараховано 3% річних, починаючи з 01.11.2016.

Зважаючи на вищевикладене, розмір 3% річних, перерахований судом відповідно до умов Договору та приписів чинного законодавства України, становить 246,41 грн (за період з 03.11.2016 по 30.06.2017), а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 246,41 грн.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України).

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 22, 27, 32-36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області (, вул. Вознесенська, 24, смт. Короп, Чернігівська область, 16200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортне підприємство "СВІт" (, вул. Вознесенська, 50, смт. Короп, Чернігівська область, 16200) 12500,00 грн основного боргу, 1141,74 грн інфляційних нарахувань, 246,41 грн 3% річних та 1599,82 грн витрат зі сплати судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з Відділу освіти Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області (, вул. Вознесенська, 24, смт. Короп, Чернігівська область, 16200) у дохід державного бюджету (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: р/р 0007, отримувач УК у Печер. р-ні /Печерс. р-н/21081000, , банк ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації 21081100, призначення платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції) 1700,00 грн судового штрафу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.09.2017.

Суддя В.В. Шморгун