РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017Справа №910/22988/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" (відповідач 1);

Державної служба інтелектуальної власності України (відповідач 2);

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (відповідач 3);

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Дрюк Н. О., представник, довіреність № 3-663 від 07.12.16 р.;

Лук'янов О. Л., представник, довіреність № 3-663 від 07.12.16,;

Лиштва Ю. В., представник, довіреність № б/н від 29.12.16 р.;

Від відповідача 1: не з'явилися;

Від відповідача 2: Потоцький М. Ю., довіреність № 1-8/8565 від 21.11.14;

Від відповідача 3: Потоцький М. Ю., довіреність № 2434-03/361 від 06.06.17.

Романенко Ю. О., довіреність № 2434-03/301 від 09.08.17,

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду м. Києва було подано позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання свідоцтва України № 49992 на знак для товарів і послуг недійсним повністю, зобов'язання відповідача-2 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання свідоцтва України № 49992 недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22988/16.

У судовому засіданні 02.09.2017 року представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні 09.02.2017 р. представником позивача та представником відповідача були подані клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017 року призначено у справі № 910/22988/16 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

До Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 року провадження у справі поновлено, слухання клопотання судового експерта призначено на 23.05.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 року слухання клопотання судового експерта відкладено до 08.06.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 року слухання клопотання судового експерта відкладено до 27.06.2017 року, викликано в судове засідання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Голову І. Г.

Ухалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 року до участі у справі № 910/22988/16 залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в якості іншого відповідача, слухання справи відкладено до 06.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 року, у зв'язку з нез'явленням представників відповідачів, відкладено розгляд справи до 12.09.2017 р.

11.07.2017 р. до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку у справі № 910/22988/16.

У судовому засіданні 12.09.2017 представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, згідно з якою позивач просить суд визнати свідоцтво України № 49992 на знак для товарів і послуг недійсним повністю та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання свідоцтва України № 49992 недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду та задовольнити, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нового предмету позову.

У судовому засіданні 12.09.2017 року представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Відповідач 1 був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Відповідач 1 не направив в судове засідання своїх повноважних представників, про причини неявки суд не повідомив.

Представник від відповідача 2 та відповідача 3 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача 1 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

На підставі поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "МТС" заявки №8 від 26.09.2003 р. Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України зареєстрував знак для товарів і послуг, що являє собою позначення МТС для послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (надалі також - "МКТП"), а саме: Клас 35: вивчання ринку; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); сприяння продажеві (посередництво).

У результаті зазначеної реєстрації на ім'я відповідача-1 було видано свідоцтво України № 49992 на знак для товарів і послуг МТС, а 16.05.2005 р. була здійснена публікація відомостей про видачу зазначеного свідоцтва в офіційному бюлетені "Промислова власність" № 5 за 2005 р.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 не відповідає умовам надання правової охорони, з огляду на те, що:

- знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 є схожим настільки, що його можна сплутати з комерційним (фірмовим) найменуванням позивача, яке є відомим в Україні та право на яке Позивач отримав до дати подачі заявки на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 стосовно тотожних чи споріднених із ним товарів і послуг;

- знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 є таким, що може ввести в оману стосовно особи, яка надає послугу.

- свідоцтво України № 49992 на знак для товарів і послуг було видано внаслідок подання заявки з порушенням прав позивача.

Як вбачається зі свідоцтва України №49992 на знак для товарів і послуг, заявка № 8 на реєстрацію відповідного позначення була подана 26.09.2003 р. Таким чином, на дату подання заявки на вказаний знак відповідача 1 чинною була редакція Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ з останніми змінами від 22.05.2003 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про знаки, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно з нормою абз. 4 ч. 3 ст.6 Закону про знаки, не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до абз. 5 ч.2 ст.6 Закону про знаки "не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу".

Відповідно до п. 73 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" №12 від 17.10.2012 р. встановлено: "якщо господарським судом встановлено, що згідно із свідоцтвом на знак для товарів і послуг зареєстроване позначення тотожне або схоже настільки, що його можна сплутати з відомим в Україні охоронюваним законом комерційним (фірмовим) найменуванням іншої особи, право на яке виникло до дати подання заявки на відповідний знак, то таке , свідоцтво підлягає визнанню недійсним з огляду на невідповідність знака визначеним законом умовам надання правової охорони; відповідний знак є неохороноздатним.

Згідно з абз. 4 ч. 3 ст. 6 Закону про знаки "не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 159 Господарського кодексу України правовій охороні підлягає як повне, так і скорочене комерційне найменування суб'єкта господарювання, якщо воно фактично використовується ним у господарському обігу".

Відповідно до абз. 6 п. 78 Постанови № 12, у застосуванні згаданих статей ЦК України і ГК України щодо комерційного найменування слід враховувати, що вони не виключають охорону в Україні права на комерційне (фірмове) найменування й іноземних осіб.

Позивач був зареєстрований на території Російської Федерації у жовтні 1993 року як АОЗТ «МобильныеТелеСистемы".

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 5011-59/8941-2012 від 16.07.2013, яке набрало законної сили, про визнання недійсними міжнародних реєстрацій №№ 903855, 905710, 907958, 907993 на знаки для товарів і послуг, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" до Державної служби інтелектуальної власності України та Відкритого акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми" (Открытое акционерное общество "Мобильные ТелеСистемы"), яким у задоволенні позову було відмовлено повністю, були, зокрема, встановлені наступні обставини:

"В українському телевізійному ефірі (зокрема, у період з 1999 по 2006 pp.) транслювалась реклама оператора мобільного зв'язку "МТС" з використанням його комерційного найменування "МТС", підтвердженням чого є довідка ТОВ " ТВ МР ЮА " про рекламну активність відповідача-2 [Позивача у даній справі] та звіти по рекламних та спонсорських виходам на українських телеканалах за 1999-2002 pp., а також звіт за результатами моніторингу реклами послуг оператора мобільного зв'язку "МТС" у 2003- 2006 pp. та лист ІП "ГФК ЮКРЕЙН" про результати рекламної кампанії оператора мобільного зв'язку "МТС "

Зі звіту за результатами ретроспективного моніторингу преси та Інтернет-видань за 2000-2001 pp. вбачається, що діяльність відповідача-2 [Позивача у даній справі] у якості оператора мобільного зв 'язку з використанням комерційного найменування "МТС",була широко відображена у засобах масової інформації ще до 01.03.2001 року".

Таким чином, позивач є законним власником прав на скорочене комерційне найменування "МТС".

Як вбачається з доданих позивачем до позовної заяви доказів, позивач з використанням власного комерційного найменування "МТС" надавав послуги, які є тотожними та спорідненими з послугами за оскаржуваним свідоцтвом України № 49992.

Право позивача на комерційне (фірмове) найменування "МТС" щодо послуг, тотожних та споріднених з послугами за свідоцтвом України № 49992, є чинним та було відомим українським споживачам принаймні з 1996-1997 років.

Згідно з ч. 2 ст. 489 Цивільного кодексу України "право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з .моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов 'язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки".

Аналогічне правило міститься і у ст. 8 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 р. (надалі також - "Паризька конвенція"), відповідно до якої "фірмове найменування охороняється в усіх країнах Союзу без обов 'язкового подання заявки чи реєстрації і незалежно від того, чи є воно частиною товарного знака".

Відповідно до абз. 4 п. 80 Постанови №12 "Момент першого використання комерційного (фірмового) найменування може встановлюватися за даними державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта господарювання, фінансової і технічної документації (рахунки, накладні, технічні умови),рекламних матеріалів, охоронних документів на об'єкти промислової власності (патенти на промислові зразки, деклараційні патенти на винаходи), реєстрації доменного імені тощо".

В українському телевізійному ефірі транслювалася реклама компанії "МТС" з використанням її комерційного найменування "МТС", що підтверджується довідкою ТОВ "ТВ МР ЮА" про рекламну активність позивача та звітами по рекламним та спонсорським виходам на українських телеканалах за 1999-2002 pp., а також звітом за результатами моніторингу реклами послуг оператора мобільного зв'язку "МТС" у 2003-2006 pp. та лист ІП "ГФК ЮКРЕЙН" про результати рекламної кампанії компанії "МТС". Описаний у даних доказах зміст рекламних показів свідчить про рекламування діяльності позивача з фірмовим найменуванням "МТС", пов'язаної у тому числі з "сприянням продажеві" мобільних телефонів, а також про доступність як телефонів, так і тарифів послуг мобільного зв'язку, що їх надає особа з фірмовим найменуванням "МТС" і про їх застосування у широких колах споживачів (серед будь-яких верств населення) та у сферах діяльності (спорт, бізнес).

Також у матеріалах справи міститься висновок за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності № 01-08/16 від 29.08.2016 p., складений спеціалістом у сфері інтелектуальної власності Андрєєвою Альоною Вікторівною, яким, зокрема, було встановлено, що українському споживачеві, як глядачу телевізійних ефірів (в тому числі і рекламних продуктів, що виходили в ефір), користувачу мобільних телефонів, підключених до оператора мобільного зв'язку, чи будь-якій іншій особі (яка не користувалась мобільним телефоном і послугами операторів мобільного зв'язку, але наприклад, мала намір у майбутньому) на території України внаслідок дії окремих чи сукупності факторів, що є наслідком діяльності підприємства з фірмовим найменуванням "МТС", було відоме Фірмове найменування "МТС" в Україні.

Таким чином, вищевикладене свідчить про відомість на території України комерційного найменування "МТС", що належить позивачу, ще до дати подання відповідачем-1 заявки на знак за свідоцтвом № 49992.

Відповідно до п. 4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, що затверджені наказом Держпатенту № 116 від 28.07.1995(надалі також - "Правила")"позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.

Висновком за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності № 01-08/16 від 29.08.2016 p., складеному спеціалістом у сфері інтелектуальної власності Андрєєвою Альоною Вікторівною було встановлено, що як випливає з результатів порівняльного дослідження, сфера діяльності та послуги, стосовно яких використовується досліджуване Фірмове найменування, та послуги 35 класу МКТП, стосовно яких зареєстрований знак, є тими самими... Враховуючи наведене, а також фонетичну тотожність та семантичну схожість домінуючого словесного елементу знаку та фірмового найменування, слід зробити висновок про їх схожість, і висновок про те, що така схожість безумовно призведе до сплутування (змішування) ... Викладене вище дає підстави для висновку про те, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 49992 є схожим з відомим в Україні скороченим фірмовим найменуванням "МТС" Публічного акціонерного товариства Мобільні ТелеСистеми " настільки, що їх можна сплутати".

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи та докази, що їх підтверджують, знак для товарів і послуг Відповідача 1 за оскаржуваним свідоцтвом України № 49992 є схожим настільки, що його можна сплутати з комерційним (фірмовим) найменуванням Позивача "МТС", яке було відомим в Україні до дати подання заявки на знак за свідоцтвом № 49992 та право на яке Позивач отримав до дати подання зазначеної заявки стосовно тотожних чи споріднених із ним товарів і послуг.

Згідно з нормою абз. 5 ч. 2 ст. 6 Закону про знаки не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Відповідно до п. 4.3.1.9. Правил "До позначень, що є оманливим або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, повгязані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Окрім того, раніше від дати подання відповідачем 1 заявки на знак за оскаржуваним свідоцтвом № 49992, позивач 30.05.2003 р. подав заявку на реєстрацію в Україні знака за результатами розгляду якої було видано свідоцтво України № 51395 для товарів 09 класу (телекомунікаційне обладнання, мобільні термінали, телефони, мобільні телефони і т.д.), послуг 35 класу (сприяння продажеві телекомунікаційних приладів, апаратів та устатковання; сприяння продажеві телекомунікаційних послуг; допомога покупцям у виборі та придбанні телекомунікаційних приладів, апаратів та устатковання у магазинах роздрібної торгівлі; допомога покупцям у виборі та придбанні телекомунікаційних послуг, в тому числі: стільникового зв'язку, міжнародного телефонного зв'язку, карток, які засвідчують передоплату за користування телекомунікаційними послугами в майбутньому, в тому числі ваучерів передоплати сервісу стільникового зв'язку, у магазинах роздрібної торгівлі тощо) та послуг 38 класу (зв'язок; телефонний зв'язок; мобільний зв'язок; стільниковий зв'язок і т. д.).

У матеріалах справи також міститься копія звіту за результатами проведеного ТОВ "Українська маркетингова група" соціологічного дослідження, з якого вбачається, що 98,9% опитаних відомий знак "МТС"; 92,6% - пов'язують цей знак з наданням послуг мобільного телефонного зв'язку, а 45,4% - з продажем мобільних телефонів. 71,2% респондентів зазначили, що цей знак пов'язують з заявником - ВАТ "МТС" (Позивачем у даній справі).

Відповідно до ст.ст. 489 та 490 Цивільного кодексу України Позивач має право на своє комерційне найменування, право використовувати своє комерційне найменування, а також право перешкоджати іншим особам неправомірно використовувати найменування, тому числі забороняти таке використання.

Таким чином, зважаючи на викладені вище обставини та надані докази, знак за свідоцтвом України № 49992: - є схожим настільки, що його можна сплутати з комерційним (фірмовим) найменуванням розивача, яке було відомим в Україні до дати подання заявки на знак за свідоцтвом № 49992 та право на яке позивач отримав до дати подання означеної заявки стосовно тотожних чи споріднених із ним послуг; - може ввести в кану стосовно особи, яка надає послугу, а отже, знак за свідоцтвом України № 49992 не відповідає умовам надання правової охорони.

Позивач є власником добре відомого в Україні знаку "МТС" (відомості з офіційної бази даних "Відомості про добре відомі знаки в Україні" стосовно добре відомого в Україні знаку "МТС").

Також Позивачу належать права на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 120275 та № 139040 та право на знаки для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями №№ 903855, 905710, 907958, 907993, 1096180, 1141210, 1207068, 1251859, які поширюють свою дію і на територію України (відомості з офіційної бази даних щодо міжнародних реєстрацій №№ 903855, 905710, 907958, 907993, 1096180, 1141210, 1207068, 1251859).

15.10.2015 р. Відповідач звернувся з позовом до позивача (як одного зі співвідповідачів) до Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/4308/1-ц з вимогою про визнання недійсним добре відомий в Україні знак позивача "МТС", визнання недійсними Свідоцтв позивача та визнання недійсними Міжнародних реєстрацій позивача.

Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/4308/1-ц від 04.11.2015 р., Міжнародні реєстрації Позивача були визнані недійсними повністю на території України саме з посиланням на свідоцтво України № 49992.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016 р. рішення Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/4308/1-ц від 04.11.2015 р. було частково скасовано, в іншій частині провадження було закрито. Зазначена ухвала Апеляційного суду Луганської області була залишена без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно з ст. 495 ЦК України "Майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

-право на використання торговельної марки;

-виключне право дозволяти використання торговельної марки;

-виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

-інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором."

Отже, надана відповідачем 2 правова охорона знаку за свідоцтвом № 49992 на ім'я Відповідача 1, який не відповідає умовам надання правової охорони та порушує права інтелектуальної власності позивача, призводить до безпідставного оспорювання прав позивача на належні йому торговельні марки та недобросовісного перешкоджання законній підприємницькій діяльності позивача на території України з використанням належного йому позначення "МТС", а також порушує право позивача на комерційне найменування.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором."

Частиною 1 ст. 499 Цивільного кодексу України встановлено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

- невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони;

- наявності у свідоцтві елементів зображення знака та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці;

- видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Отже, оскільки надана відповідачем 2 правова охорона знаку за свідоцтвом № 49992 на ім'я відповідача не відповідає умовам надання правової охорони та порушує права інтелектуальної власності позивача, призводить до безпідставного оспорювання прав позивача на належні йому торговельні марки та недобросовісного перешкоджання законній підприємницькій діяльності позивача на території України з використанням належного йому позначення "МТС", а також порушує право позивача на комерційне найменування, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми" про визнання свідоцтва України № 49992 на знак для товарів і послуг недійсним повністю та зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання свідоцтва України № 49992 недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Госпордарського процесульного кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Згідно з ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог суд вважає, що відпали обставини, що спричинили застосування заходів щодо забезпечення позову, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність скасувати заходи забезпечення позову у справі 910/22988/16, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 43, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Свідоцтво України № 49992 на знак для товарів і послуг «МТС», зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "МТС" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, офіс 337, ).

3. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним Свідоцтва України № 49992 на знак для товарів і послуг «МТС», та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТС" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, офіс 337, ) на користь Компанії Публічного акціонерного товариства "Мобільні ТелеСистеми" (Російська Федерація, 109147, м. Москва, вул. Марксистська, 4) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

5. Скасувати заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 р.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 26.09.2017 р.