ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 року Справа № 916/174/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Чимбар Л.О., Іванов О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13 вересня 2017 року).

При секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: Зайцев С.Д., довіреність №16/01/17 від 16.01.2017 р.;

від відповідача-1: Башаров В.Є. довіреність №27-6900/17 від 30.03.2017 р.;

від відповідача-2: Мисник Н.В., довіреність №20.1.0.0.0/7-67624 від 02.06.2017 р.;

від відповідача-2: Багрова Є.О., довіреність № 8275-К-О від 29.12.2016 р.;

від третьої особи-2: ОСОБА_5, довіреність №18-0011/5625 від 24.01.2017 р.;

представник третьої особи-1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у справі № 916/174/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН", с. Бурлача Балка, м. Іллічівськ Одеська область

до відповідача 1 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

відповідача 2 - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в особі філії «Южне головне регіональне управління «Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Одеса,

третя особа -1 , що не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні Відповідача 1 - Міністерство фінансів України, м. Київ

третя особа -2, що не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні Відповідача 2 - Національний Банк України, м. Київ

про визнання правочину недійсним та стягнення 1 051 428,00 доларів США

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст.ст.85,99,105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року (суддя Петрова В.І.) в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН"-відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам позивача про відсутність факту пов'язаності позивача з відповідачем 2, що стало причиною укладання від імені позивача договору про придбання акцій та списання з рахунків грошових коштів.

Рішенням №105 "Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 13.12.2016р. Комісії з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного Банка України, яким відповідно до ст. 52 ЗУ "Про банки та банківську діяльність", позивача визнано пов'язаною особою з Відповідачем за кодом типу пов'язаності 524- Споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи.

Проте, суд не врахував відсутність доказів того, що позивач був та є спорідненою або афілійованою особою ПАТ КБ « Приватбанк», що свідчить про непов»язаність позивача та відповідача 2 і як наслідок, недійсність угоди від імені позивача та безпідставність списання грошових коштів.

Апелянт зазначає, що відповідно до положень Закону України « Про банки та банківську діяльність», особа, пов'язана із банком, вважається такою тільки після спливу 15 денного строку, передбаченого для доведення протилежного банком. Проте, усі рішення відповідачів щодо укладання договору про придбання акцій № 30/2016 від 20.12.2016 року та сам договір були складені в межах 15-денного строку і базувались саме на обставинах пов'язаності позивача з ПАТ КБ « Приватбанк», що свідчить про порушення комісією НБУ визначеної законодавством процедури.

Враховуючи, що рішення комісії НБУ №105 "Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 13.12.2016р. прийнято з порушенням ст.ст.2,52 Закону України « Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 315 від 12.05.2015 року та визначеної законодавством процедури та є незаконним, підстави для застосування ст. 41-1 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та укладення від імені позивача договору про придбання акцій № 30/2016 від 20.12.2016 року- відсутні.

Оскільки зміст договору, укладеного на підставі незаконного рішення НБУ суперечить нормам законодавства, він підлягає визнанню недійсним з моменту укладення згідно з ч.1 ст. 203, ч.1 ст.215, ч.1 ст. 236 ЦК України.

Крім того, позивач зазначає, що він не підтверджував припинення належних йому прав вимоги за грошовими зобов'язаннями ПАТ КБ «Приватбанк» та не підтверджував виникнення права списувати з його рахунків грошові кошти, а відступлення права вимоги за грошовими зобов'язаннями банка в обмін на акції такого банку не передбачено в якості підстав припинення зобов'язань у відповідності до вимог ст. 598-609 ЦК України.

Означене свідчить про те, що зміст оспорюваного договору про придбання акцій № 30/2016 від 20.12.2016 року суперечить вимогам ЦК України.

Апелянт посилається на те, що договір про придбання акцій № 30/2016 від 20.12.2016 року є нікчемним, оскільки порушує гарантоване Конституцією право власності і направлений на заволодіння майном.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що норми Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не дозволяє дійти однозначного висновку про те, що Фонд має право розпоряджатись коштами на поточних та депозитних рахунках юридичних та фізичних осіб, як пов'язаних з банком, так й не

пов'язаних з ним, а тому відсутні підстави для застосування статті 41-1 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та укладення від імені позивача спірного правочину.

Зазначене свідчить про визнання судом встановленими обставин, які мають значення для справи, без достатніх на це підстав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 6 липня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 22 серпня 2017 року колегією суддів у складі : головуючого судді -Березкіна О.В. ( доповідач); судді: Орєшкіна Е.В., Коваль Л.А.

У зв"язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В., за розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 21 серпня 2017року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №916/174/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Коваль Л.А., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2017 року було виправлено описку в ухвалі про прийняття від 06 липня 2017 року , а саме вірно вказано найменування апелянта.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2017 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 14 вересня 2017 року о 10 годині 30 хвилин колегією суддів у складі : головуючого судді -Березкіна О.В. ( доповідач); судді: Коваль Л.А., Чимбар Л.О.

У зв"язку з відпусткою судді Коваль Л.А., за розпорядженням керівника апарату суду від 13 вересня 2017року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №916/174/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

В судовому засіданні 14 вересня 2017 року представники позивача, відповідача, відповідача-2, третьої особи -2 надали пояснення по апеляційній скарзі.

Представник третьої особи-1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника третьої особи що не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні Відповідача 1 - Міністерство фінансів України, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін які були присутні в судовому засіданні 14 вересня 2017 року, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2010 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН" та відповідачем 2 - Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в особі філії «Южне головне регіональне управління «Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» укладений договір № 0ДІКС9ГО, за умовами якого Банк здійснює комплексне банківське обслуговування Клієнта з урахуванням його специфіки роботи та видів діяльності по наступним послугам, зокрема, відкриття рахунку, розрахунково-касове обслуговування, тощо.

Згідно умов цього договору позивачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США.

30 червня 2015 року між сторонами укладений договір № 388276 про розміщення грошових коштів на поточному депозитному рахунку, предметом якого є внесення клієнтом та прийняття банком тимчасово вільних грошових коштів- вкладу у сумі та на строк, що зазначені у додатковій угоді до цього договору з обов»язком виплачувати клієнту суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Відповідно до п. 2.4.1 цього договору, відповідачем 2 позивачу відкрито депозитний рахунок у доларах США № НОМЕР_2, а також депозитний рахунок у доларах США № НОМЕР_3.

У період з 19 по 22 грудня 2016 року позивачу було заблоковано доступ до рахунків № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

Згідно меморіальних ордерів № G1221L00H0 від 21.12.2016 року на суму 19 461,77 доларів США, № G1221L00GQ від 21.12.2016 року на суму 1011228,26 доларів США, № G1221L00GN від 21.12.2016 року на суму 20738,27 доларів США, зазначені грошові кошти були списані з рахунків позивача № НОМЕР_1 ( поточний рахунок), № НОМЕР_2( поточний депозитний рахунок» та № НОМЕР_3 ( депозитний рахунок ( відсотки) з призначенням платежу « згідно договору про придбання акцій».

21 грудня 2016 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Міністерством фінансів України підписано договір про продаж 100% акцій ПАТ КБ « Приватбанк» за одну гривню, за умовами якого з моменту передачі, власником 1 00% акцій банку є держава в особі Міністерства фінансів України.

Звертаючись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в особі філії "Южне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" із позовом про визнання недійсним з моменту укладення договір про придбання акцій №30/2016 від 20.12.2016р., укладений між ПАТ КБ "Приватбанк", від імені якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної М.А., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН" посилався на те, що він не є пов"язаною з банком (відповідачем 2) особою, а тому безпідставне списання 21.12.2016р. з його рахунків, відкритих у ПАТ КБ "Приватбанк", грошових коштів в іноземній валюті з призначенням платежу "згідно договору про придбання акцій", здійснено з недодержанням вимог ст.203 Цивільного кодексу України, зокрема, укладений договір суперечить нормам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", здійснений без згоди позивача, а також вчинений відповідачем 1 від імені позивача з перевищенням наданих законом повноважень, що є підставою для визнання договору недійсним в судовому порядку та повернення незаконно списаних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування обставин, з якими закон пов'язує недійсність договору та підстави для застосування наслідків такої недійсності, оскільки ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що у день отримання рішення Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку відповідно до пункту 5 частини другої статті 39 цього Закону, Фонд у строки, встановлені цією частиною, вживає заходів до додаткового розміщення акцій нової емісії та у строк не пізніше двох робочих днів після прийняття загальними зборами рішення про збільшення статутного капіталу неплатоспроможного банку, здійснює укладення договорів від імені пов'язаних осіб такого банку про придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку.

Оскільки, рішенням №105 "Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 13.12.2016р. Комісії з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного Банка України, відповідно до ст. 52 ЗУ "Про банки та банківську діяльність", позивача визнано пов'язаною особою з Відповідачем за кодом типу пов'язаності 524- Споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи, то в уповноваженої особи Фонду були наявні повноваження для вчинення спірного договору від імені позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1-3, 5,6 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №105 "Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 13.12.2016р. Комісії з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного Банка України, яким відповідно до ст. 52 ЗУ "Про банки та банківську діяльність", позивача визнано пов'язаною особою з Відповідачем за кодом типу пов'язаності 524- Споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи.

18 грудня 2016 року Правлінням Національного Банку України прийнято рішення №498-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до категорії неплатоспроможних".

Cтаттею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зобов?язано Національний банк України прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних з підстав, передбачених частиною 1 даної статті та не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомити про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (ч.2 ст.76).

Особливості виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави визначені приписами ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 6 названої статті Закону передбачено, що у день отримання рішення Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку відповідно до пункту 5 частини другої статті 39 цього Закону Фонд у строки, встановлені

цією частиною, вживає заходів до додаткового розміщення акцій нової емісії та у строк не пізніше двох робочих днів після прийняття загальними зборами рішення про збільшення статутного капіталу неплатоспроможного банку здійснює укладення договорів від імені пов'язаних осіб такого банку про придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку.

18 грудня 2016року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Деякі питання забезпечення стабільності фінансової системи" №961, за змістом якої прийнято пропозицію Національного банку України щодо участі держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" у спосіб, визначений пунктом 5 частини другої статті 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та встановлено, що держава в особі Міністерства фінансів України придбаває акції ПАТ КБ "Приватбанк" у повному обсязі за одну гривню, а Міністерство фінансів України для виконання цього забезпечує укладення договору купівлі-продажу акцій ПАТ КБ "Приватбанк" після здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заходів, визначених статтею 411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

18 грудня 2016року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2859 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", яким розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Повноваження тимчасового адміністратора делеговані Соловйовій Н.А.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: продаж неплатоспроможного банку інвестору ( п.5)

Відповідно до абз.1, 2, 5 ч.1 ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закон), держава в особі Міністерства фінансів України або в особі банку, в якому держава є власником частки понад 75 відсотків акцій (крім санаційного банку) (далі - державний банк), має право брати участь у виведенні з ринку неплатоспроможного банку, що відповідає критеріям, визначеним Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України, у спосіб, визначений пунктами 3 - 5 частини другої статті 39 цього Закону.

Виведення з ринку неплатоспроможного банку за участю держави здійснюється протягом двох календарних днів з дня, наступного за днем початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку. Фонд протягом двох календарних днів під час виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, за поданням Міністерства фінансів України призначає членів правління та ради банку. Норми статті 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не поширюються на банк, придбаний державою відповідно до цієї статті.

У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, держава виступає інвестором.

На виконання п.4 рішення ОСОБА_9 надано право від імені пов?язаних осіб укладати та підписувати договори про придбання акцій додаткової емісії, укладати договори, підписувати та подавати документи, необхідні для відкриття рахунків та інші документи необхідні для виконання рішення.

Пунктом 6 рішення доручено уповноваженій особі Фонду Славкіній Н.А. укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені емітента - ПАТ КБ "Приватбанк". Для цього надано право підписувати договори від імені емітента та проставляти печатку Фонду.

Уповноважену особу Фонду Соловйову Н.А. зобов?язано забезпечити списання з рахунків пов?язаних з банком осіб грошових коштів після виконання укладених договорів та забезпечити відображення цих операцій в бухгалтерському обліку банку.

Таким чином, Фонд набув права на вчинення від імені пов'язаних з банком осіб правочинів про придбання акцій додаткової емісії такого неплатоспроможного банку, що цілком відповідає приписам ст.237 Цивільного кодексу України, згідно якої представництво, в тому числі виникає на підставі закону.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного рішення Фонду та приписів ст..411 Закону, 20 грудня 2016року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (емітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН" (набувач) укладений договір про придбання акцій №30/2016.

Від імені емітента договір укладений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної М.А., а зі сторони набувача - уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_9

Договір укладено на підставі ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п.1.1. договору сторони домовились про те, що емітент зобов'язується передати набувачеві, а набувач зобов'язується придбати в емітента в обмін на грошові зобов'язання емітента перед набувачем зазначені в п.1.2. цього договору такі акції додаткової емісії емітента: прості іменні акції ПАТ КБ "Приватбанк", номінальною вартістю 280,00грн. за 1 шт., випущені в бездокументарній формі, загальною кількістю 98 752 шт., вартістю 27 650 560,00грн.

Пунктом 1.2. договору визначено, що набувач в обмін на акції відступає на користь емітента, а емітент набуває право вимоги за грошовими зобов'язаннями емітента перед набувачем, еквівалент яких у гривні складає суму 27 650 560,00грн.

На виконання умов договору сторонами складено акт приймання-передавання (Додаток №1), згідно якого набувач підтвердив припинення належних йому прав вимоги за грошовими зобов'язаннями емітента перед набувачем у сумі 27 650 560,00грн., як передбачено п.1.2. договору.

Відповідно до п.2 акту набувач підтвердив виникнення у емітента права списати з рахунків набувача в емітента грошові кошти, належні набувачеві на підставах, передбачених п.1.2. договору.

Згідно виписки про операції з цінними паперами за 20 грудня 2016року прості іменні акції ПАТ КБ "Приватбанк" у кількості 98 752 шт. зараховані на рахунок позивача в цінних паперах.

Згідно із частиною 2 статті 1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Неналежним платником в розумінні даного закону, є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Як вбачається із матеріалів справи, списання спірної суми грошових коштів з рахунків позивача, було ініційовано за допомогою меморіальних ордерів № G1221L00НО від 21 грудня 2016 року на суму 19 461,77 дол. США, № G1221L00GQ від 21 грудня 2016 року на суму 1 011 228,26 дол. США, № G1221L00GN від 21 грудня 2016 року на суму 20 738,27 дол. США, з призначенням платежу "згідно договору про придбання акцій".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" меморіальний ордер, це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що списання коштів з рахунків позивача відбулося з дотриманням вимог банківського законодавства, зокрема, з використанням належного платіжного інструмента (меморіального ордеру), та за наявністю відповідної правової підстави (договору про придбання акцій). В зв'язку з цим місцевий господарський суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу.

За грошові кошти з депозитних рахунків позивача у ПАТ КБ « Приватбанк» були придбані акції додаткової емісії, та в подальшому відчужені на користь держави, тобто, у повній відповідності до статті 41-1 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 37 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду, має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до частини 1 статті 1 та частини 3 статті 12 Закону, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами; визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу 5 цього закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунку з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, в силу вищенаведених вимог закону, між сторонами виникли правовідносини представництва, за якими Фонд набув права на вчинення від імені пов'язаною з банком особи, а саме - Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН", правочинів про придбання акцій додаткової емісії такого неплатоспроможного банку, що цілком відповідає приписам ст.237 Цивільного кодексу України, згідно якої представництво, в тому числі, виникає на підставі закону.

Оскільки 13 грудня 2016року рішенням №105 комісії НБУ з питань визначення пов'язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами позивача визнано пов'язаною з ПАТ КБ "Приватбанк" особою, то в уповноваженої особи Фонду були законні повноваження для вчинення спірного договору від імені позивача, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність обставин, з якими закон пов'язує недійсність договору та підстави для застосування наслідків такої недійсності, є законними та обґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що підставою недійсності правочину є те, що позивач не є пов'язаною з банком особою, і рішення НБУ з цього приводу є незаконним, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що рішення НБУ від 13 грудня 2016 року № 105 є чинним, і його законність не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 ст. 74 Закону України « Про Національний банк України», рішення НБУ, його службовців можуть бути оскаржені до суду виключно з метою встановлення законності таких рішень.

Клопотання позивача про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративним судом справи про визнання протиправним та скасування рішення НБУ щодо визнання позивача пов?язаною особою та рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнятих під час виведення банку з ринку, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дана норма права обмежує апеляційний суд у прийнятті доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції. Апеляційний суд може прийняти лише ті докази, які існували на час розгляду справи у суді першої інстанції і були відомі і наявні у заявника, і не були ним подані з поважних причин.

Обставини, які будуть встановлені рішенням окружного адміністративного суду, будуть доказами, які стануть відомі сторонам справи лише при прийнятті рішення і за своєю правовою природою можуть бути підставою для перегляду рішення по даній господарській справі за ново виявленими обставинами.

Клопотання позивача про витребування у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» рішення про внесення змін до Положення про філію «Южне головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбванк» , яке б підтверджувало наявність у філії здатності бути відповідачем по справі і з огляду на зазначені докази вирішити питання щодо територіальної підсудності справи, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з Положення про філію «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ « Приватбанк», затвердженого рішенням правління ПАТ «Приватбанк», протокол № 49 від 08 грудня 2011 року, філія є відокремленим структурним підрозділом, не має статусу юридичної особи, не має права бути відповідачем ( а.с. 128 т.1).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - ПАТ КБ « Приватбанк», зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи значиться місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги 50.

З огляду на вищезазначене, ухвалою господарського суду Одеської області від 13 березня 2017року справа направлена за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, який прийняв її до свого провадження і розглянув по суті.

Оскільки позивачем ухвала суду про направлення справи за підсудністю до міста Дніпропетровськ не оскаржувалась, ним не надано жодного доказу внесення змін до Положення про філію «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ « Приватбанк», підстав для задоволення клопотання про витребування можливо існуючих таких доказів задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 17 Господарського процесуального кодексу України, справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому господарському суду.

Клопотання позивача про те, що апеляційна скарга на рішення суду повинна розглядатись Київським апеляційним господарським судом, тобто, за місцем реєстрації юридичної особи відповідача, є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 92 господарського процесуального кодексу України, перегляд за апеляційною скаргою рішень та ухвал місцевого господарського суду здійснює апеляційний господарський суд, повноваження якого поширюються на територію знаходження відповідного місцевого господарського суду.

З огляду на вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не має повноважень на апеляційний перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ОЙЛ-ТРАНЗИТ-ЮКРЕЙН"- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2017 року у справі № 916/174/17 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 вересня 2017 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя Л.О.Чимбар