ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.09.2017 Справа № 904/8601/17

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ, в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Нікополь Дніпропетровської області

до відповідачів:

1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Кам'янське Нікопольського району Дніпропетровської області

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 22130,02 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - 1-й відповідач) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - 2-й відповідач) з вимогою про солідарне стягнення 15325,89 грн боргу, 6660,54 грн процентів за користування кредитом та 153,59 грн пені, з посиланням на неналежне виконання відповідачами умов договору кредиту № ДК 47-16, укладеного між позивачем та 1-м відповідачем 08.12.2016, з урахуванням договору поруки № 23, укладеного між позивачем та 2-м відповідачем 08.12.2016.

Під час перевірки та підготовки даного позовного матеріалу до розгляду, судом встановлено, що позовна заява подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), а тому вона підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Форма опису вкладення до цінного листа (форма 107), затверджена в Порядку пересилання поштових відправлень затвердженому наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року № 211, повинна містити: найменування поштамту, на ім'я кого направлені документи, куди, найменування предметів, кількість предметів, оголошена цінність предметів, загальний підсумок предметів, відправник, хто перевірив (посада, підпис працівника зв'язку), відбиток календарного штемпеля місця приймання.

Додані до позовної заяви поштові описи вкладень не можуть бути використані в якості належних та допустимих доказів надсилання позовної заяви відповідачу з огляду на наступне.

З поданої до суду позовної заяви вбачається, що юридичною адресою 1-го відповідача є АДРЕСА_1, юридичною адресою 2-го відповідача - АДРЕСА_3. Слід зазначити, що саме ці адреси фізичних осіб-підприємців також вказані сторонами у договорах кредиту та поруки від 08.12.2016 та, на які також є посилання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, саме на вищевказані юридичні адреси 1-го та 2-го відповідачів позивач мав направити копії позовної заяви з додатком, але не зробив цього, чим порушив вимоги вищецитованого законодавства, направивши позовні матеріали на зовсім інші адреси. Так, наприклад, 1-му відповідачу позивач надіслав весь пакет документів на адресу: АДРЕСА_1, а 2-му відповідачу - на адресу: АДРЕСА_2, про що свідчать описи вкладень від 22.09.2017. Суд зауважує, що якщо позивачу відомо інше місцезнаходження відповідачів, то він не позбавлений можливості повторно направити позовні матеріали і на додаткові адреси, але все ж таки основними і достовірними вважаються ті адреси, які зареєстровані фізичними особами-підприємцями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та, на які позивач і мав здійснити направлення разом з описом вкладення.

Виявлений судом факт свідчить про необізнаність 1-го та 2-го відповідачів проо пред'явлений до них позов, що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, суд вважає за доцільне надати роз'яснення щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом правової позиції, викладеної у п.п. 5.2 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, викладену від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 1600,00 грн, сплачені платіжним дорученням № 206 від 21.09.2017, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання ним клопотання.

Керуючись п. 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатком на 46 арк, у т.ч. платіжне доручення № 206 від 21.09.2017 на суму 1600,00 грн; опис та конверт.

Суддя В.Д. Воронько