КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Справа№ 910/6247/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Брунь В.П. - представник, дов. № 180 від 11.07.2017;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017

у справі № 910/6247/17 (суддя Курдельчук І.Д)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація"

про стягнення 121 951,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Господарського міста Києва звернулося Товариство додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" про стягнення 121 951,88 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 97 797,45 основного боргу; 2 049,87 3% річних, 10 391,41 втрат від інфляції, 11 713,28 судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.07.2017.

У зв`язку з перебуванням суддів Суліма В.В., Майданевича А.Г. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.07.2017 було визначено склад суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Іоннікова І.А., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 прийнято матеріали справи 910/6247/17 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 Відкласти розгляд справи № 910/6247/16 на 05.09.2017.

У зв'язку із перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Гончаров С.А., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 прийнято матеріали справи № 910/6247/17 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 відкладено розгляд справи № 910/6247/16 на 14.09.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2017 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання 14.09.2017 не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. Після обговорення, враховуючи, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в засідання судової колегії, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.04.2007 між позивачем та ДП "Київліфт-2" правонаступником якого є відповідач укладено договір № 233-07 на технічне обслуговування ліфтів, відповідно до п.п. 1 1, 2.2, 2.5 якого відповідач, за договором замовник, доручає, а позивач, за договором підрядник, приймає на себе організацію виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів в обсязі відповідно до додатка №1, який є невід'ємною частиною договору; вартість робіт згідно із договором визначена узгодженням сторін на день його укладання складає 7 803,92 грн., ПДВ - 1 560,78 грн.; разом з рахуванням ПДВ - 9 364,70 грн.; незаплановані відновлювальні роботи, які виникли в результаті порушень Правил користування ліфтами, розкрадання, псування обладнання, кабельних ліній, підпалів, порушення енергопостачання, залиття атмосферними опадами обладнання, виконуються за окрему плату понад суму, передбачену договором, на підставі листа замовника з оплатою до початку проведення робіт повної вартості обладнання і 30% вартості робіт, згідно з ціною передбаченою кошторисом та узгодженою сторонами; при необхідності заміни основних вузлів і агрегатів (електродвигун, редуктор, канатотяговий шків, електронні плати для шаф керування, шафа керування, тягові канати, купе кабіни та інше, що передбачено наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150), виконуються за окрему плату понад суму, передбачену договором, на підставі листа замовника з оплатою до початку проведення робіт повної вартості обладнання і 30% вартості робіт, згідно з ціною передбаченою кошторисом та узгодженою сторонами.

Згідно із п. 3.1.2 договору № 233-07 позивач зобов'язаний своєчасно виконувати комплекс ремонтних робіт навченим і атестованим персоналом.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 договору № 233-07 у кінці поточного місяця позивач дає відповідачу акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості; акти складаються у 4-х примірниках; оформлення актів виконаних робіт замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, а всі зупинки ліфтів та обладнання ОДС з вини позивача за період з 26 числа до кінця місяця враховуються при оформленні акта в наступному місяці; на підставі підписаних актів відповідач оплачує виконані роботи не пізніше 10-го числа наступного місяця.

Пунктом 6.1 договору № 233-07 сторони погодили умову про те, що при порушенні строку оплати за виконанні роботи, вказаного в пункті 5.3 договору, відповідач сплачує позивачу пеню згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» у розмірі 2-х облікових ставок НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення;

Згідно із п.п. 9.1, 9.2 договору № 233-07 він набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2008; якщо за два місяці до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії, то він вважається продовженим на наступний рік із обов'язковим підтвердженням обсягів робіт.

Як вбачається із матеріалами справи, договір № 233-07 у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним, таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

01.06.2016 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду, за умовами якої відповідач доручає та сплачує, а позивач бере на себе зобов'язання виконати власними силами та матеріалами незаплановані відновлювальні роботи, пов'язані з заміною (перемоткою) статора ел.двигуна 5АФ-200 на пасажирському ліфті, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ернста, 8, реєстр. №28582, та роботи пов'язані з ремонтом редуктора головного приводу дебідки на пасажирському ліфті, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ернста, 6, під'їзд 1, реєстр. №29342 (пункт 1 додаткової угоди від 01.06.2016); загальна кошторисна вартість робіт, передбачених пунктом 1 додаткової угоди від 01.06.2016, відповідно до договірних цін, локальних кошторисів та відомостей ресурсів, які є додатками до додаткової угоди від 01.06.2016 та її невід'ємною частиною і розраховані згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 «Правила визначення вартості будівництва», ВБН Д.2.8-204.02-2004 «Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів» та іншими кошторисними нормами залежно від об'єкта робіт, становить: 17 465,19 грн., в тому числі ПДВ - 2 910,86 грн. (пункт 2 додаткової угоди від 01.06.2016); відповідач бере на себе зобов'язання провести оплату відновлювальних робіт згідно з актом приймання виконаних робіт за ф. №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за ф. №КБ-3 (пункт 3 додаткової угоди від 01.06.2016).

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Факт виконання позивачем умов договору та прийняття відповідачем виконаних робіт підтверджується актами приймання робіт з технічного обслуговування ліфтів, а саме: за лютий 2016р. на суму 7 288,11 грн.; за березень 2016р. на суму 7 171,64 грн.; за квітень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за травень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за червень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за липень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за серпень 2016р. на суму 7 637,50 грн.; за вересень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за жовтень 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за листопад 2016р. на суму 7 803,89 грн.; за грудень 2016р. на суму 7 803,89 грн., а всього 84 528,37 грн.

Також на виконання умов додаткової угоди від 01.06.2016 позивач виконав роботи, а відповідач їх прийняв, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за червень 2016р. № 3660 і № 3661 на суму 17 465,19 грн., які підписані повноважними представниками та скріплені печатками сторін без зауважень, належним чином засвідчені копії яких наявні у матеріалах справи.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Така ж норма закріплена і в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач у позовній заяві та не заперечує відповідач, останній умови договору № 233-07 виконав частково, сплативши грошові кошти у розмірі 4 196,11 грн., що підтверджується витягом із особового рахунку позивача, а умови додаткової угоди від 01.06.2016 відповідачем не виконано та у встановлений строк борг не сплачено.

Доказів повної оплати виконаних позивачем робіт згідно із договором 233-07 та додатковою угодою відповідачем не надано, не міститься таких доказів і у матеріалах справи.

Таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості у розмірі 97 797,45 грн. є такою, що відповідає нормам законодавства, підтверджена матеріалами справи, тому підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення стороною зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 6.1 договору № 233-07 передбачено, що при порушенні строку оплати за виконанні роботи, вказаного в пункті 5.3 договору, відповідач сплачує позивачу пеню згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» у розмірі 2-х облікових ставок НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок суми пені, доданий позивачем до позовної заяви, апеляційний господарський суд, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що сума пені у розмірі 11 713,15 грн. є правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, перевіривши розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних, апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що суми інфляційних втрат у розмірі 10 391,41 грн. та 3% річних у розмірі 2 049,87 грн., є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Твердження скаржника на те, що договором № 233-07 не передбачено строків оплати підрядних робіт, виконаних позивачем, а у зв'язку із тим, що позивачем не було направлено вимоги щодо оплати вартості виконаних підрядних робіт, відтак, строк оплати цих робіт не настав, спростовуються п. 5.3 вказаного договору, яким передбачено, що на підставі підписаних актів відповідач оплачує виконані роботи не пізніше 10-го числа наступного місяця.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна контора "Житлоексплуатація" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі № 910/6247/17 залишити без змін.

3. Справу № 910/6247/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 14.09.2017.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді С.А. Гончаров

В.В. Сулім