ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2017 Справа №905/1468/17

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад», м. Запоріжжя, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке, м.Добропілля Донецької області, ,

про стягнення 43014,83 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад», м.Запоріжжя, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н б/д до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке, м.Добропілля Донецької області, про стягнення заборгованості у розмірі 43014,83 грн., у тому числі: суми основного боргу 22941,60грн., суми 3% річних 1834,66грн., суми інфляційних втрат 18238,57грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1468/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 03.07.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1468/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р. із відповідачем, неналежне виконання останнім за ним своїх грошових зобовязань в частині оплати вартості переданого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано у копіях: договір №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р. із специфікацією від 07.08.2014р. до нього; видаткові накладні №РН-0000203 від 21.08.2014р., №РН-0000204 від 21.08.2014р., №РН-0000205 від 21.08.2014р.; довіреності №666 від 26.08.2014р., №674 від 26.08.2014р., №668 від 21.08.2014р.; протокол №7 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» від 20.12.2016р.; правоустановчі документи позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 625 Цивільного кодексу України.

29.08.2017р. представником позивача представлено суду із супровідним листом повну інформаційну довідку з єдиного державного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство №239125 від 28.08.2017р., акт звіряння розрахунків за період з 01.01.2014р. по 01.08.2017р. із документами у підтвердження його відправлення відповідачу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.08.2017р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів по 14.09.2017р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання відповідача.

Представник позивача у судове засідання 14.09.2017р. не зявився.

Представник відповідача у судове засідання 14.09.2017р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

Відповідно до статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

07.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» (Постачальник) укладено договір №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р. строком дії у відповідності до його п.8.1 до 31.12.2014р. включно.

У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань (п.8.1 договору).

Згідно п.1.1 договору, Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання промислово-технічного призначення (Продукцію), в асортименті, кількості, в термін, за ціною та з якісним характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.

Покупець зобовязується прийняти та сплатити, що постачається в його власність, продукцію відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Постачальник зобовязується завчасно, а саме за 10 (десять) календарних днів до дати поставки, повідомити Покупця про наявність особливих умов проведення приймання окремих видів продукції, а також надати відповідну документацію, що регламентує порядок її проведення. У випадку невиконання умов, обумовлених вище, Покупець проводить приймання поставленої партії продукції згідно з умовами, передбаченими цим договором (п. 2.2 договору).

Поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в термін, погоджений сторонами в специфікаціях до даного договору.

Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїм якісним показником, яке супроводжується одним документом про якість, та одним товаросупровідним документом (п.4.1 договору).

Умови поставки продукції DDP, згідно з «Інкотермс-2000». Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

У випадках, коли сторонами у специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних торгівельних термінах «Інкотермс-2000», з урахуванням погоджених сторонами застережень та умов поставок у відповідних специфікаціях (п.4.2 договору).

Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних супровідних документах, наданих постачальником, про прийняття продукції (п.4.4 договору).

Зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в вище обумовленому пункті призначення поставки. Забов`язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції (п.4.5 договору).

Згідно п. 5.1 договору, загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до даного договору, але не повинна перевищувати 999000,00 грн. (девятсот девяносто дев`ять тисяч гривень), з урахуванням НДС.

Ціни на продукцію, що постачається постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Загальна вартість кожної партії, що постачається постачальником за даним договором, продукції вказується у відповідних специфікаціях до договору (п.5.2 договору).

Розрахунки за продукцію, що постачається постачальником, за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочка більше 60 (шестидесяти) календарних днів не обумовлена у відповідних специфікаціях до даного договору. У випадку якщо строк оплати припадає на неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день (п.5.3 договору).

На виконання договору №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р. сторонами підписано специфікацію від 07.08.2014р.

За умов специфікації від 07.08.2014р. до договору №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р. сторони узгодили поставку товару:

- датчик DE13 IP44 15A, кількістю 3 одиниці, ціною 140,00 грн., загальна вартість 504,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість;

- мановакууметр двухтрубний 0-6000ПА Н-748 ГОСТ 2405-88, кількістю 2 одиниці, ціною 124,00 грн., загальна вартість 297,60грн. з урахуванням податку на додану вартість;

- мундштук стерильний ALCOTEST 6510 (1 упаковка 100 одиниць), кількістю 4500 одиниць, ціною 4,10 грн., загальною вартістю 22 140,00грн. з урахуванням податку на додану вартість, що загалом становить 22941,60 грн., термін поставки до 29.08.2014р.

Умови оплати: розрахунки за даною специфікацією здійснюються на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції.

Умови поставки: DDP (Інкотермс-2000): Донецька обл., м. Добропілля,

ш. Білицька м. Білицьке, вул. Леніна 34, Донецька обл.

ш. Піонер смт. Новодонецьке, Донецька обл.

ш. Алмазна м. Добропілля, вул. Низова-1А, Донецька обл.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив поставку обумовленого вище товару відповідачу за видатковими накладними №РН-0000203 від 21.08.2014р. на суму 504,00 грн., №РН-0000204 від 21.08.2014р. на суму 297,60 грн., №РН-0000205 від 21.08.2014р. на суму 22140,00 грн. Останнім її прийнято, що підтверджується підписами представників відповідача на даних документах.

Доказів наявності заперечень щодо кількості переданого товару, а також порядку передачі та інших зауважень суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Предмет продажу означений специфікаціями, ідентичні найменуванню, ціні товару, отриманого за наведеними видатковими накладними. Первинні документи містять посилання на вищеозначений договір, як на правову підставу здійснення спірних господарських операцій.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм та дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що надані позивачем видаткові накладні є належними доказами здійснення передачі відповідачу товару та прийняття його останнім в межах договору №ДУ-2014/406-КП від 07.08.2014р.

Зазначені обставини у порядку статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України не спростовано.

Отже, за викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обовязку щодо передачі товару у відповідності до норм статті 664 Цивільного кодексу України та умов, визначених означеним договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.5.3 договору та п.2 специфікації від 07.08.2014р. до нього розрахунки між сторонами здійснюються на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції.

Матеріали справи містять довіреності відповідача, видані ним на отримання товарно-матеріальних цінностей від позивача №666 від 26.08.2014р., №674 від 26.08.2014р., №668 від 21.08.2014р.

Номер та дата перелічених довіреностей зазначена відповідачем у видаткових накладних №РН-0000203 від 21.08.2014р., №РН-0000204 від 21.08.2014р., №РН-0000205 від 21.08.2014р..

Таке вказує на те, що фактично моментом отримання відповідачем приведеної у накладних №РН-0000203 від 21.08.2014р., №РН-0000204 від 21.08.2014р. партії продукції є 26.08.2014р., у накладній №РН-0000205 від 21.08.2014р. 21.08.2014р.

Відтак, приймаючи до уваги викладені умови оплати, відповідач повинен розрахуватись із позивачем за отриманий ним товар за видатковими накладними №РН-0000203, №РН-0000204 від 21.08.2014р.не пізніше 24.10.2014р., за накладною №РН-0000205 від 21.08.2014р. не пізніше 20.10.2014р.

Проте, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Покупця перед Постачальником у сумі 22941,60 грн. у встановлені договором строки не виконано.

Доказів, що свідчать про сплату заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, позовні вимоги у частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним чином, та такими, що підлягають стягненню у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум.

За розрахунком позивача сума інфляційних витрат за прострочення основного зобовязання у загальній сумі становить 18238,57 грн., період прострочення з листопада 2014р. по червень 2017р. на суму основного боргу 22941,60грн.

В частині нарахування інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобовязань слід виходити з наступного.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», на суму основного боргу 22941,60 грн. за період з 11.2014р. по 06.2017р., суд дійшов висновку про задоволення цих вимог у межах розміру визначеного позивачем, тобто в сумі 18238,57 грн., оскільки встановлений судом розмір перевищує останній та за відсутності клопотання в порядку ст.83 Господарського процесуального кодексу України не може бути збільшений.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення 3% річних з простроченої суми 22941,60 грн. за період з 20.10.2014р. по 20.06.2017р.

Перевіривши розрахунок даних позовних вимог, судом встановлено неправильне визначення позивачем періоду прострочення.

Як встановлено вище, належним строком виконання спірного зобовязання за видатковою накладною №РН-0000205 від 21.08.2014р. є перебіг часу по 20.10.2014р. включно, за видатковими накладними №РН-0000203, №РН-0000204 від 21.08.2014р. - по 24.10.2014р. включно.

Відтак, першим днем прострочення буде 21.10.2014р. та 25.10.2014р. відповідно, тобто наступний день після дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи таке та здійснивши перерахунок 3% річних за період з 21.10.2014р. по 20.06.2017р. на суму боргу в розмірі 22140,00 грн. та з 25.10.2014р. по 20.06.2017р. на суму 801,60грн., суд дійшов висновку про задоволення цих вимог частково, в сумі 1 834,43грн..

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2,4-3, 22, 32-38, 43,44, 49, 75,ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке, м.Добропілля про стягнення заборгованості у розмірі 43014,83 грн., в тому числі: суми основного боргу 22941,60грн., суми 3% річних 1834,66грн., суми інфляційних втрат 18238,57грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька обл., м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд.1А, , р/р№1951 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» (69096, АДРЕСА_1, , р/р№0001 в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, МФО 313849) 43014,60 грн., в тому числі: суми основного боргу 22941,60грн., суми 3% річних 1834,43грн., суми інфляційних втрат 18238,57грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1599,99 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 14.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 19.09.2017р.

Суддя О.В. Кротінова