номер провадження справи 32/141/15-2/69/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.2017 Справа № 908/5844/15

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши заяву від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» про заміну стягувача його правонаступником

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Метком Інвест (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Фрунзе, 16, оф. 11)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергомашекологія (69057, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 39-Б)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72)

про стягнення 918 552,01 грн.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» (49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, буд. 5)

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

26.09.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» про заміну стягувача його правонаступником.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2017 р. враховуючи звільнення з посади судді доповідача у справі №908/5844/15 ОСОБА_1, вказану заяву передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

В обґрунтування здійснення заміни стягувача його правонаступником заявник посилається те, що між ТОВ «Метком Ін вест» та ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» укладено договір №2202П від 22.02.2017 р. про відступлення права вимоги виконання зобовязань, що випливають з рішення від 22.09.2017 р. та наказу від 18.10.2017 р. господарського суду Запорізької області у справі №908/5844/15, згідно яких ТОВ Енергомашекологія є Боржником. На підставі викладеного, просить суд на підставі ст. 25 ГПК України та ст.ст. 5, 8 Закону України «Про виконавче провадження» замінити стягувача згідно наказу господарського суду Запорізької області від 18.10.2016 р. у справі №908/5844/15 ТОВ «Метком Інвест» () його правонаступником ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» (49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, буд. 5, , р/р 9001 відкритий у ПАТ «БАНК АЛЬЯНС», код МФО 300119).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2017 р. заяву від 21.09.2017 р. за вих. №21/09 про заміну стягувача його правонаступником залишено без розгляду, оскільки заявником неналежно оформлено заяву, подану в порядку ст. 25 ГПК України, та не надано доказів надсилання копії заяви учасникам судового процесу у справі №908/5844/15.

Як вбачається з матеріалів заяви та доданих до неї документів, заявником додано до заяви від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 в якості доказу надсилання на адресу ТОВ Енергомашекологія копію цієї заяви оригінали фіскального чеку від 25.09.2017 р. та опису вкладення у цінний лист від 25.09.2017 р., з якого вбачається надсилання на адресу боржника копії заяви від 21.09.2017 р. №21/09.

Разом з тим, як вже було вказано в ухвалі суду від 25.09.2017 р., та повторно встановлено судом те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження направлення копії заяви від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 на адресу ТОВ «Метком Інвест» та ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь

Згідно із ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в ін. випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1). Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив (ч. 2). Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу (ч. 3).

Відповідно до положень абз. 3 п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами станом на час винесення вказаної ухвали судом), ст. 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у т.ч. заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам ч. 2 ст. 22 ГПК України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Відповідно до ст. 42 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Суд зазначає, що заявником до заяви про заміну стягувача його правонаступником не надано жодних документів про стан виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 18.10.2016 р.. а отже його посилання на норми Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними.

Таким чином, вказана заява повинна розглядатися відповідно до статті 25 ГПК України без виклику представників сторін, якою також не передбачено обовязку суду витребувати у сторін додаткові документи для розгляду заяви, а отже суд вважає за можливе розглянути вказану заяву за наявними документами.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ч.ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України).

До вказаної заяви заявником додано копію договору № 2202П від 22.02.2017 р., укладеного між ТОВ «Метком Інвест» (далі Первісний кредитор) та ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» (далі Новий кредитор), за умовами п.1.1 якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобовязань, які випливають з рішення від 22.09.2017 р. та наказу від 18.10.2017 р. господарського суду Запорізької області у справі №908/5844/15, відповідно до яких ТОВ Енергомашекологія виступає Боржником, та зобовязується здійснити оплату Первісному кредитору наступні грошові кошти, а саме:

- суму основного боргу в розмірі 5360 463,07 грн.;

- три відсотки річних в розмірі 24 547,71 грн.;

- інфляційних втрат в розмірі 305 889,08 грн.;

- судовий збір в розмірі 12 913,50 грн. по справі №908/5844/15, яка знаходиться в провадження господарського суду Запорізької області.

Згідно з п.1.2. договору, Новий кредитор отримує право вимоги (замість Первісного кредитора) до Боржника щодо належного виконання всіх зобовязань відповідно до рішення від 22.09.2017 р. та наказу від 18.10.2017 р. господарського суду Запорізької області у справі №908/5844/15, згідно яких Боржник зобовязаний оплатити Первісному кредитору наступні грошові кошти, а саме:

- суму основного боргу в розмірі 5360 463,07 грн.;

- три відсотки річних в розмірі 24 547,71 грн.;

- інфляційних втрат в розмірі 305 889,08 грн.;

- судовий збір в розмірі 12 913,50 грн. по справі №908/5844/15, яка знаходиться в провадження господарського суду Запорізької області.

Відповідно до п. 1.3. договору Первісний кредитор передає Новому кредитору на підставі чинного договору про уступку права вимоги у строк 30 днів документи, які підтверджують дійсність та правомірність права вимоги:

- завірену судом копію рішення від 22.09.2017 р. ГСЗО по справі №908/5844/15;

- оригінал наказу від 18.10.2017 р. ГСЗО по справі №908/5844/15.

У пункті 3.1. договору передбачено, що Первісний кредитор зобовязаний передати Новому кредитору документи, вказані в пункті 1.3. цього договору, які підтверджують право вимоги до Боржника впродовж 30 днів з дня підписання даного договору.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що Новий кредитор зобовязаний повідомити Боржника про укладання цього договору про уступку права вимоги не пізніше 30 днів з моменту підписання цього договору.

Згідно з пунктом 3.4. договору, Новий кредитор має право вимагати від Первісного кредитора дійсні документи, які зазначені в п.1.3. цього договору, в іншому випадку він не несе відповідальності за невиконання умов цього договору.

23.02.2017 р. ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» звернулось до ТОВ Енергомашекологія з листом за вих. №2302, відповідно до якого повідомив Боржника про укладення договору від 2202П від 22.02.2017 р. між ТОВ «Метком Інвест» та ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» про уступку права вимоги по справі №908/5844/15. Також, зазначив, що Первісний кредитор передасть Новому кредитору оригінали та копії документів, які підтверджують дійсність та правомірність права вимоги та просить Боржника перерахувати на користь ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» грошові кошти в розмірі 873 813,36 грн.

Факт направлення вказаного листа на адресу ТОВ Енергомашекологія підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23.02.2017 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу

Згідно з пунктом 2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.11 № 18, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в т.ч. на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст. 56 ГПК) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом встановлено, що ТОВ «ІНТЕРВІК ЛТД» у листі від 23.02.2017 р. за вих. №2302 посилається на те, що документи, які підтверджують заборгованість будуть передані Первісному кредитору, однак заявником до заяви не додано належних та допустимих доказів того, що Первісний кредитор на виконання пункту 3.1. договору №2202 П від 22.02.2017 р. фактично передав Новому кредитору документи, передбачені у п. 1.3. договору.

Крім цього, суд зазначає, що заявником не додано до заяви платіжних доручень на підтвердження виконання пункту 1.1. договору №2202П від 22.02.2017 р. щодо здійснення Новим кредитором оплати грошових коштів Первісному кредитору, а отже суд приходить до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що у Нового кредитора виникло права вимоги за вказаним договором.

Разом з тим, у договорі №2202П від 22.02.2017 р. сторони посилаються на рішення від 22.09.2017 р. та наказ від 18.10.2017 р. господарського суду Запорізької області у справі №908/5844/15, однак рішення по цій справі було прийнято 22.09.2016 р. та наказ було видано 18.10.2016 р.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів здійснення фактичного правонаступництва відповідно до умов договору №2202П від 22.02.2017 р., суд приходить до висновку, що заява від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» про заміну стягувача його правонаступником не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 26.09.2017 р. за вих. №26/09 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» про заміну стягувача його правонаступником залишити без задоволення.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі та Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВІК ЛТД» (49019, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, буд. 5).

Суддя К.В. Проскуряков